64 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. N:0 2. 



Norge: Lille Elvedal och Österdalen, Hannestads järnvägs 

 station (Fr. Lange); Do vre (Elisabeth Ekman), Kongsvold, 

 på torra backar (A. Arrhenius), samt gräsbackar (C. Lind- 

 man); Junkerdalen, flerstädes allm. (G. Peters, M. Sonden) 

 Tromsö a., Maalselven (A. Landmark); Nordlanden, Bodö 

 (Hart VIG Johnsen). 



Särdeles utmärkande för denna art äro de af rikliga ledade 

 spindelhår oftast starkt grågröna, fasta bladen, de egendomliga 

 fasta till utseendet liksom vissnade eller svampangripna fåta 

 liga och breda oftast oregelbundet utåtriktade yttre holkfjällen 

 samt de tämligen mörkt gula blommorna med ochragul anstryk- 

 ning och grå violett, uppåt svagt framträdande band på kant 

 blommornas utsida. 



De yttre bladen, som hos exemplar från Härjedalen och 

 Lille Elvedal samt Österdalen i Norge oftast äro de enda vid 

 blomningen utvecklade, hafva en m. el. m. lancettlik form med 

 tämligen breda kortspetsade klolika och kullriga eller deltoidiska 

 och svagare konvexa lober, som äro tättsittande och hastigt 

 af taga mot den vanligen föga utvecklade triangulära eller spjut - 

 likt-pillika med konvexa kanter försedda och vid eller ofvan 

 midten hastigt och kort tillspetsade ändloben. 



Hos exemplar med fullständigt utbildad bladföljd öfvergå 

 dessa blad inåt i rosetten oftast mycket hastigt genom mellan 

 blad, som nedtill äga klolika flikar men något ofvan midten 

 ofta bilda en stor nedtill t ändad ändflik, i de inre nedtill antingen 

 med korta tandade lober försedda och upptill oregelbundet 

 klolikt tandade eller också ända till basen med omväxlande 

 längre och talrikare kortare klolika tänder försedda bladen 

 Dessa innerblad kunna ofta bli m^'cket breda, m. el. m. omvändt 

 äggrundt-lancettlika till nästan omvändt äggrunda och kort 

 spetsade eller trubbade. De äro ofta, isj^nnerhet då de är 

 mycket breda, nedom sin midt något insnörda och därpå åter 

 m. el. m. utvidgade. För öfrigt äga de ett mycket karaktäris- 

 tiskt utseende genom sin rikliga och täta hårighet af mjuka 

 ledade hår och genom sina tätt sittande bågböjda, isj^nnerhet 

 på bladets undersida starkt framträdande sidonerver. 



Exemplar med denna bladform förhärskande eller ensamt 

 för handen förekomma ej i Härjedalen och sällan på nyssnämnda 

 lokaler i Norge. Någon gång utbildas vid blomningen ett 

 mindre antal af dessa blad. Däremot äga alla exemplar jag sett 

 från Junkerdalen äfvensom de flesta Dovre-exemplaren enbart 



