HUGO DAHLSTEDT, NORDSVENSKA TARAXACA. 65 



denna bladform vid blomningen. I Bot. Notiser har jag upp- 

 gjort beskrifningen efter dylika exemplar. Jag kände då icke 

 den flikade Härjedalsformen. När jag sedan anträffade den, 

 ville jag i början ej gärna, oaktadt den stora öfverensstämmelsen 

 i blomfärg och i holkens utbildning, sammanföra de båda for- 

 merna. Jag fick sedermera emellertid tillfälle att odla Junker- 

 dalsformen genom frukter, hemförda af prof. M. Sonden. De 

 uppkomna plantorna visade till min öfverraskning alldeles 

 samma utseende och bladform vid blomningen som de härje- 

 dalska. Först vid blomningens slut började hos en del ett eller 

 några få bredare och helare innerblad utvecklas. Efter af- 

 blomstringen stodo emellertid alla individen, sedan de flikade 

 bladen af vissnat, med den för Junkerdalsf ormen typiska blad- 

 formen, ehuru bladen voro något bredare och kraftigare utbil- 

 dade. 



Det visade sig sålunda här att en och samma art på skilda 

 punkter af sitt utbredningsområde normalt inträder i blom- 

 ningsstadiet med vidt skilda bladformer, som visserligen alla till- 

 höra arten och i regel komma till utveckling hos de flesta indi- 

 viderna, ehuru under olika perioder af deras lif. Samma för- 

 hållande om ej alltid så utprägladt äger rum hos hvarje Taraxa- 

 cum-QjYt. Inom samma område kan samma företeelse äga rum, 

 men här står den skiljaktiga bladutvecklingen under blomnin- 

 gen i nära samband med olikheter i lokalens beskaffenhet. 

 Det är utan tvifvel i ena fallet rent klimatiska faktorer, i andra 

 fallet lokala faktorer af likartad natur, som åstadkomma 

 samma verkningar. 



T. squarrosum n. sp. 



Folia laete subcsesio-viridia, multi- (5 — 10-) loba, pe- 

 tiolis latiuscuhs — latis, ± alatis, palhdis v. in nervo ± co- 

 loratis, nervo mediano pallido v. passim leviter et sordide, 

 rarius magis lucide vinoso, exteriora florendi tempore vulgo 

 emarcida, longa et angusta, ± linearia — lineari-lanceolata, lo- 

 bis ± augustis brevibus — sat longis, deltoideis, patentibus 

 apice leviter hamatis, margine superiore leviter convexo, 

 parce dentato, ± distantibus, lobo terminah parvo sagitta- 

 to— hastato, supra lobulus laterales breves subito in apicem 

 ± angustum attenuato, intermedia ± elongate lanceolata, lo- 

 bis brevibus — sat longis v. longis, latiuscuHs, db retro ver- 



Arkiv für botanik. Band 12. No 2. 5 



