HUGO DAHLSTEDT, NORDSVENSKA TARAXACA. 67 



± tuberculatum, 3 mm. longum. vix 1 mm. latum. p}Ta- 

 mide 0,25 — 0,3 mm. longo conico, rostro 14 — 15 mm. longo. 



Asele lappm.: Asele (Th. Wolf). — Ångermanland : 

 Sollefteå (G. Johansson), Bruket. Risöbukten. Djupön, 

 Badhusparken (J. E. Stawe), Djupövägen, Västanbäck, 

 Hågesta (C. Pleuel). — Medelpad: Stöde s:n, Kärfsta (C. 

 A. Xordlander); Borgsjö s:n, Xäset och Lönnån (E. Col- 

 LiNDER); Indal. k\Tkovallen, Harfvom söder, gårdsplan, Mick- 

 säter, gårdsplan (E. Collinder); Hässjö sinnära Backas (K. B. 

 Nordström). — Jämtland: Ann, väster om stationen (C. F. 

 Sundberg): Undersåker. Ristafallet (C. F. Sundberg); Klocka, 

 äng of van Klocka mellangård samt vid Of re Tjärn (C. F. 

 Sundberg); Östersund, ängen midt för nya sågen, järnvägs- 

 linjen mellan Östersund och Odensala samt vid Ange (C. F. 

 Sundberg); Xorderö (Fl. Behm).; Hammerdals s:n. Fager- 

 dal (O. Ohlin); Bergs s:n. Börtnan (H. Dt). — Härjedalen: 

 Tännäs s:n. Hamrafjället (H. Dt), Funäsdalen flerstädes, 

 Åsen och Röst berget (H. Dt. M. Östman); Ljusnedal (M. 

 Östman). Lillhärdal (M. Östman). — Dalarne: Alf dalen, 

 Kåtilla (G. Samuelsson). 



Norge: Lille Elvedal och Lockens järnvägsstation (Fr. 

 Lange); Salten — Junkerdalen, flerstädes (M. Sonden). 



Denna art är lätt igenkänd från öfriga till samma grupp 

 som T. opacum Dahlst., hörande arter genom sina särdeles 

 ljust gröna, mångflikade blad med klohkt krökta och skarp- 

 spetsade, på öfre randen vanligen (isynnerhet nedåt) mycket 

 fint och tätt syltandade, tättsittande flikar samt ljusa hol- 

 kar med snedt nedåtriktade, på öfre sidan glaucescenta 

 och svagt rödviolett anlupna ytterfjäll med m. el. m. ränn- 

 formiga eller kupiga, m. el. m. uppåt böj da spetsar. Bladen 

 variera rätt mycket i anseende till f likarnas längd och inskär- 

 ningarnas djup. En del indi\4d, is^Tinerhet tidigt blommande 

 kunna hafva nästan enbart smala, djupflikade blad och kor- 

 tare eller längre, klolika eller hos individ, växande på frisk 

 gräsmark, mera utstående och deltoidiska. längre tandade 

 fhkar samt små till medelstora, triangulära — pillika ändfhkar. 

 Hos andra individ tillkomma färre till talrikare, uppåt of- 

 tast bredare innerblad med bredare, mera tandade flikar 

 och längre pillika, ofta nedtill tandade ändfhkar med en kor- 

 tare nästan triangulär, nedtill af ett par breda små tänder 

 från den öfriga delen afskild helbräddad spets. Innanför 



