HUGO DAHLSTEDT, NORDSVENSKA TARAXACA. 75 



Achenium dilute olivaceo-umbrinum, apice acute squamu- 

 loso-spinulosum, cseterum tuberculatum v. fere Iseve, 3 mm. 

 longum, 1 mm. latum v. latius, pyramide 0,75 mm. longo, 

 cylindrico, inferne breve bispinuloso, rostro 9 — 11 mm. longo. 



Lule lappm.: Jockmock. kyrkplatsen (O. Vesterlund). 

 Ludvigsudde rikligt (N. K. Berlin); Kvickjock (O. Vester- 

 lund). 



Norge: S. Trondhjems a., Malvik. Hommelviken (A. Land- 

 mark). 



Finland: Kuusamo, Ala-Kitka, Turkkila (V. Krohn). 



Utmärker sig genom sina m. el. m. kupiga, mörkt grågröna, 

 upptill på båda sidorna eller på öfre sidan ofta brunaktigt anlup- 

 na blad, som vanligen äro nwcket hela, från tunglika (de yttre) 

 till omvändt äggrundt-lancettlika (de inre) och ojämnt nedåt- 

 riktadt t ändade af längre och kortare, krökta tänder eller med 

 mycket korta tandade krökta lober och bredt midtparti. samt 

 oftast isynnerhet de yttre mot basen karaktäristiskt utvidgade 

 m.ed m. el. m. hastigt i det korta bladskaftet nedlöpande bas. 

 Mera sällan bli de flesta bladen djupare flikade med utstående 

 eller något nedåtriktade, oftast på öfre kanten m. el. m. tan- 

 dade och spetsade flikar samt med triangulärt-spjutlika änd- 

 flikar, som på de yttre bladen äro små och tillspetsade, på 

 de inre bredare och spetsade, samt vid sin midt på h vardera 

 sidan nästan alltid äro försedda med en kort triangulär, mera 

 sällan längre och smalare tand. Hos helbladiga individ äro 

 spetsarna på alla bladen m. el. m. långt ned helbräddade, på 

 de yttre trubbade med mera konvexa kanter, på de inre m. el. 

 m. spetsade med rakare kanter. 



Holken är mycket mörkt grön med utstående till bågfor- 

 migt nedåtriktade, breda, på insidan m. el. m. ljust ärggröna 

 ytterfjäll. Stundom kunna några af de inre ytterfjällen, någon 

 gång de flesta bli uppåtriktade. De äro alltid m. el. m. hinn- 

 kantade, stundom särdeles tydligt. 



Korgen är mörkt gul, radierande med platta kantblommor, 

 hvilkas bräm på undersidan är blekt färgadt af ett nedtill bredt 

 band, som uppåt blir mindre tydligt och ofta är inskränkt till 

 nerverna. 



Vid odling får den vanligen öf ver vägande flikade blad. 



Arten är nästan samtidigt urskild af mig och Dr. H. Lind- 

 berg i Helsingfors, hvarföre vi öfverenskommit, att gemensamt 

 beskrifva den. 



