82 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. NIO 2. 



tillspetsade taggutskott klädda öfre fjärdedelen oftast be- 

 tydligt af smalnar och småningom öfvergår i det nedtill m. el. 

 m. tandade näbbet, men från hvilken den är lätt skild genom 

 sina ljust gröna, nästan aldrig lefver- eller violett färgade 

 blad, smalare och helare lober på de yttre bladen och mindre 

 hela, nedtill oftast kortflikade och i den bredare spetsens nedre 

 del ojämnt tandade innerblad, ljusare holkar, som oftast äro 

 m. el. m. pruinösa, samt ljust gula korgar. 



Vårexemplar äga öfvervägande fhkade blad och sakna 

 eller hafva endast få breda innerblad. Flikarnas öfre rand, 

 som vanhgen är helbräddad, är tämligen högt hvälfd och 

 nedlöper småningom i en skarp nedåtriktad spets eller är 

 isynnerhet på de öfre loberna skarpare af satt mot den m. el. 

 m. utåtriktade, ofta trubbade spetsen. Hos vårexemplar 

 äro flikarna mera korta och breda än hos de mycket liknande 

 sena höstexemplaren, hos hvilka de ofta bli långt utdragna 

 med utåt- eller nedåtriktade spetsar. I anseende till dessa 

 blad påminner arten något om T. vestrohottnicum. De inre 

 bladen, med hvilka bladen hos senblommande former och 

 skuggformer eller hos rikligare närda exemplar öfverens- 

 stämma, äro oftast mycket breda, vanligen bredt omvändt 

 äggrundt-lancettlika, äga vanligen nedtill få korta, tandade 

 lober och sluta i en bred, m. el. m. oregelbundet tandad eller 

 nedtill småloberad, upptill m. el. m. långt ned helbräddad, 

 hastigt hopdragen spets. Mellan vårbladen eller de yttre 

 smalare och flikade bladen finnas alla öfvergångar till de inre 

 bredare och mera hela bladen, såväl inom samma rosett som 

 mellan olika individer. 



Korgarna äro ofta mycket stora, vanligen väl fyllda 

 och ej sällan starkt radierande. De äro till färgen ljusare 

 än sina samsläktingars. 



T. macrocentrum n. sp. 



Folia elongata, plerumque angusta, ± obscure oliva- 

 ceo-viridia, saepius prsesertim interiora in pagina inferiore 

 db dilute rubro- v. hepatico-violascentia, in pagina superi- 

 ore ad marginem apicemque versus ± sordide hepatica, fo- 

 liaque omnia v. plurima prsesertim in spec, laciniatis in angu- 

 lis loborum et ssepius in pagina inter lobos ± atroviolaceo- 



