94 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. NiO 2. 



Norge: Nordlands a., Rånen, Mo (HART^^G Johnssen), 

 Dovre Knutshö (S. J. Enander); Lille Elvedal Trondfjekl 

 (Fr. Lange); Ssetersdalen: Byklum (A. Röskeland); Röros 

 prsgj. Tamneset i Aursunden (M. Östman, A. Landmark). 



T. rhodolepis är mycket närbesläktad och habituellt lik 

 följande art, men är skild genom skarpare spetsade, mera tan- 

 dade flikar med klolikt krökta spetsar, klolikt krökta långa 

 ofta mycket långt utdragna och hvassa samt smala tänder, i 

 allmänhet mindre holkar med båglikt nedböjda mycket smala, 

 i en lång smal spets utdragna, ofta karaktäristiskt öfver hela 

 ytan eller i kanterna ljust och lifligt purpurfärgade ytterfjäll, 

 som icke eller helt otydligt äro hinnkant ade, mera gråviolett 

 strimma på kantblommornas utsida och upptill ytterst kort och 

 bredt taggiga frukter med långt koniskt näbb. Arten före- 

 kommer helst på fuktiga eller våta lokaler och har i samband 

 därmed i regel mycket hela blad, som antingen äga mj^cket breda 

 och låga tandade lober och lång bred, endast i själfva spetsen 

 helbr äcklad, för öfrigt oregelbundet ta.ndad ändflik eller äro 

 ända från basen tandade af omväxlande långa och korta tän- 

 der. Tändernas och flikarnas spetsar, som äro smala och hvassa, 

 äro alltid m. el. m. karaktäristiskt klolika och ofta långt ut- 

 dragna. På torrare mark gårdsplaner, fodervallar och dylika 

 lokaler, bli de yttre bladen djupare flikade af deltoidiska eller 

 triangulära, på öfre randen sylt ändade flikar, alltid med karak- 

 täristiskt klolika, ofta långa och smala spetsar. Ändfliken eller 

 den helbräddade bladspetsen hos helare blad är i allmänhet 

 liten, triangulär eller medelstor, pillik med korta sidolober och 

 skarpt tillspetsad eller spetsig. Hos flikade blad får den ofta 

 några sylt änder nedtill. 



Helbladiga former hafva ofta mycket bred bas, som hastigt 

 öfvergår i det korta m. el. m. vingade skaftet. Hos flikade blad 

 blir basen smalare eller någon gång starkt utvidgad och själfva 

 bladskaftet tydligare och längre. 



Frukterna äro ovanligt stora, endast upptill obetydligt 

 tandade af korta spetsiga taggar med bred bas. De äro nästan 

 jämnbreda och af smalna något mot det långa koniska, vid basen 

 breda näbbet. 



