HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORXAS UTBREDNING I SVERIGE. 39 



Uppsala Universitets herbarium kan man följa dess historia 

 ända från början. Formen fanns år 1835 vid Sala af O. L. 

 Sillen, som sände exemplar af densamma till K. Fr. Thede- 

 Nius med påskrift: »Den fina mossan är väl en Jungermannia 

 på en sten i hagen vid Blyhvittfabriken 18 ' ^.^ 1835 Sillen.» 

 Thedenitjs skickade en bit af tufvan till C. J. Hartman under 

 namn »Leskea complanata Hedw. ». Hartman har skrifvit på 

 exemplaret »var. Jungermanyiioides». Detta finnes i Uppsala 

 Universitets herbarium liksom ett bättre utveckladt exemplar, 

 som likaledes af Thedenius sändts till C. J. Hartman med 

 anteckning: »De i spetsen rundade bladen göra mig osäker — 

 eljest skulle det väl vara complanata ». På detta exemplar har 

 C. J. Hartman skrifvit »complanata var. obtusa», således ett 

 namn. som S. O. Lindberg år 1870 gifvit Neckera Besseri. 

 A detta exemplar är sedermera skrifvet »Neck. rotuncU folia 

 an nova spec. » Af exemplar i Uppsala Universitets herbarium 

 synes, att Lindberg redan tidigt (af pikturen att döma säker- 

 ligen tidigare än Molendo) uppfattat formen riktigt som en 

 varietet af Neckera Besseri, ty på etiketten står »Neckera 

 Besseri (Lob.) Jl^r. var. rotundifoUa Lindb. N. rotundifolia 

 Hartm!» Man tyckes ha behöft grundlig tid för att beskrifva 

 formen, ty detta göres först 1849 i 5 upplagan af Hartmans 

 flora under namn af Neckera rotundifolia.^ 



Neckera^ Besseri var. rotundifolia påminner mycket om 

 Stereodon confervoides Brid. Tufvorna äro opaka och bestå 

 till största delen af långa trådformiga skott. Hufvudskottens 

 blad äro rundadt ovala samt helbräddade. Formen kan 

 betraktas som en parallellform till Neckera complanata var. 

 tenella. 



Efter Sillens tid har formen ej återfunnits i Sverige. 

 I Norge är den anträffad vid Onsö i Smålenene af Ryan och 

 Hagen- och i Finland uti Östra Tavastland af Wainio.^ 



Arten är i Sverige anträffad i 



Västmanland. Sala nära Blyhvittfabriken 1835. 1836. 

 O. L. Sillen (S. U.).^ 



^ Hartmans flora, 5 uppl- (1849), sid. 338. 

 - Ryan och Hagex, sid. 123. 

 ' Wainio, sid. 80. 



