HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORNAS UTBREDNING I SVERIGE. 49 



Åland. ^ Äfven från Tyskland och England är var. tenella 

 känd. 



De enda säkra exemplar, som jag sett från Sverige äro: 



Östergötland. Risinge, Häradstorp 1897 F. O. Wester- 

 berg. 



Medelpad. Torj), Randklöfven 1882 M. Huss.- 



Neckera complaiiata (L.) Hüben, var. secimda Gravet. 1884. 



1885. Neckera complanata var. falcata; Warnstorf, Hedwigia 1885. 



Bladen konkava, mer eller mindre krökta samt vända åt 

 ena sidan. 



Neckera complanata var. secunda, som ej förut anmärkts 

 från Sverige, är i sin typiska utbildning lätt att redan makro- 

 skopiskt skilja från hufvudf ormen. Denna form är en parallell- 

 form till Neckera crispa var. falcata. Formen är att söka på 

 torra, solbelysta klippor, helst bestående af kalk. Säkerligen 

 är formen ej så synnerligen sällsynt i vårt land. 



Artens utbredning i Sverige. 



Öland. Torslunda, Tveta 1867 J. E. Zetterstedt. Borg- 

 Jiolm 1892 E. Xyman. Köping 1867 J. E. Zetterstedt (U.). 



Gotland. Östergarn, Grogarnshufvud 1872 J. E. Zetter- 

 stedt (U.). Visby 1891 K. Johansson. Torshorgen 1865 Hj. 

 Holmgren (S.) m. fl. 



Östergötland. V. Tollstad, Alvastra 1874 E. Vetterhall. 

 V. Ny Hj. Holmgren (S.). Krokek, Marmorbruket 1897 

 A. Grape. 



Närke. Axberg 1885 G. A. Ringselle. 



Södermanland. Tunaherg 1863 C. Indebetou. Ösmo, 

 Bedarö 1884 H. Forssell (S.). Brännkyrka, Skarpneck 1854 

 CO. Hamnström. 



Västmanland. Västerås, Jakobsberg 1867 C. H. Johans- 

 son. S:t Ilian 1867 C. H. Johansson. 



^ Bomansson, sid. 10 L 

 ^ Kindberg, 1, sid. 146. 



Arkiv för botanik. Band 12. X:o 4. 



