HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORNAS TJTBREDNIXG I S\T:RIGE. 51 



MoNTiNS exemplar finnes arten i Riksmuseets samlingar äfven 

 i OsBECKs (troligen från Halland)^ och Alströmers herbarier; 

 i det senare går den under namnet Hypnum undulatum. Äfven 

 från O. SwARTZ finnas exemplar såväl i Uppsala som Lunds 

 universitets herbarier. Daterade exemplar med angifvande af 

 fyndorten träffar man emellertid först så sent som 1824, sam- 

 lade i Skäralid i Skåne af X. O. Ahnfelt. Detta exemplar är 

 också det äldsta fruktbärande exemplar från Sverige, som jag sett. 



Blomningen- försiggår under flere månader, ty då de 

 äldsta blommorna äro utblommade, äro de pigsta ännu out- 

 bildade. Såvidt jag kan se, äger blomningen rum under senare 

 delen af juni och juli men sträcker sig äfven in i augusti. Anthe- 

 ridierna äro ljusbruna men oöppnade å exemplar, samlade den 

 ^/'e 1860 vid Visby; äfvenledes exemplar från Hult i Småland, 

 samlade den ^- /^ 1889, hafva antheridierna oöppnade. Exem- 

 plar samlade den ^e 1^50 på Kinnekulle visa såväl tomma 

 som oöppnade antheridier; sammalunda är förhållandet med 

 exemplar från Tjellmo i Östergötland, samlade den "/^ 1881. 

 Så sent som den ^% 1884 vid Barker^'d i Småland har jag 

 anträffat ej öppnade antheridier i de yngsta blommorna. 

 Exemplar från Omberg den -% 1872 ha alla antheridierna 

 tömda. Arkegonierna har jag funnit gulbruna och öppnade 

 redan den ^V'g 1888 i Skåne; äfven äro alla arkegonierna från 

 den ^^ij 1871 å exemplar från Skäralid i Skåne öppnade. Mös- 

 san f alles mycket tidigt på våren eller till och med på hösten. 

 Locket afkastas i april och maj månader. Å exemplar samlade 

 vid Skåleklint i Närke den -/g 1862 hafva en del kapslar fällt 

 locket, under det att en del ha det kvar. 



Neckerei oris pa varierar i Sverige synnerligen m^-cket. Den 

 mest utmärkta formen, var. falcatci Boul., upptages särskildt. 

 Från en tätt tufvad form (f. compcicta) kan man få se alla öfver- 

 gångar ända till en synnerligen långsträckt form med spar- 

 samma, långt nedhängande grenar (f. p>endula). Den senare 

 formen har jag sett synnerligen typiskt utvecklad vid Älg- 

 knösen i V, 'Ky socken i Östergötland samt från Omberg. Stun- 

 dom utvecklas också rikligt med flageller (/. sarmentosa). 



I Skåne anträffas hufvudformen vanligen växande på 

 beskuggade trädstammar isynnerhet af bok och ek. Lappat 



^ Bexell, sid. 402. 



^ Arnell, sid. 94; blomningen i blomstertiden och fruktmognaden i 

 såningstiden. 



