HJALMAR MÖLLER, LÖF3I0SS0RNAS UTBREDXIXG I SVERIGE. 57 



Ångermanland. Härnösand, Härnön P. Exgma2s' enl. 

 J. Ångström (S.).^ Säbrå, Framnäs 1874 W. Arnell; Gådeå- 

 berget enl. W. Arnell. Nora, Stormoberget 1872 W. Arnell; 

 Rödåsen enl. W. Arxell. 



Xeckera crispa (L.) Hedw. yar. falcata Boul. 



1884. Neckera crispa var. falcata; Boulay, Muscinés de la France. 

 Del. II, sid. 181. 



Grenar kortare, i spetsen hakformigt inböjda; bladen ur- 

 hålkade, skärformigt böjda åt ena sidan, föga vågiga ända till 

 fullständigt släta. 



Ofvanstående form, som förut ej uppgifvits för Sverige, 

 anträffas på torra, solbelysta klippor inom samma område, i 

 hvilket hufvudformen uppträder. Stammen är krypande, 

 vanligen utefter hela sin längd fäst vid substratet. Grenarna 

 äro mycket korta, ofta hopfiltade, gulbruna till mörkgröna, 

 glänsande. Bladen äro ofta kortare och bredare än hos hufvud- 

 formen och sakna stundom alldeles tvärvågorna, så att det 

 ibland kan vara svårt nog att i formen igenkänna en Neckera 

 crispa. 



I Sverige är formen funnen upp till Västmanland men den 

 går säkert lika högt upp som hufvudformen. Alla de svenska 

 exemplaren äro sterila. 



Formens utbredning i Sverige. 



Skåne. Bösarp 1886 A. L. Grönvall. 



Smaland. Ökna X. J. Scheutz. Hult, Hässlås 1889 

 E. Xyman. 



Gotland. Linde klint 1888 K. Johansson. Kräcklinge, 

 Torsborgen 1874 F. Elmqvist, 1889 E. Jäderholm. 



Östergötland. Omberg 1842 Hj. Holmgren. 



Västergötland. Billingen 1859 L. J. Wahlstedt. 



Bohuslän. Bäfve, Sigeshem 1905 J. E. Palmer. Udde- 

 valla, Gustafsberg 1876 K. Fr. Thedenius. 



Södermanland. Nacka 1887 H. Forssell; R3\ssviken 

 1878 K. Fr. Thedenius. 



Västmanland. Arboga 1896 G. Hellsing. 



^ ÅNGSTRÖM 2, sid. 102. 



