6 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 12. N:0 5. 



rium. Bot. Not. 1896), Svansjökläpp 1884 (Hng.); C. Bux- 

 haumi Sveg 7. 1879 (Strömfelt i Lagerheim: Parasitsvampar 

 från Skandinaviens fjälltrakter. Bot. Not. 1884); C. capilla- 

 ris Tän. Fjällnäs 7. 1897 (Lgh.); C. dioica Yh. Stensjön 8. 

 1907; C. globularis Lh. Åkersberg 9. 1907; C. goodenoughilAi. 

 Åkersberg 8. 1909; C. läxa Sveg 7. 1866 (Almquist och Söder- 

 lund i Lagerheim 1. c.); C. limosa Yh. Risberget 8. 1907, 

 Lh. Åkersberg 9. 1907; C. lividaLh. Kyrkbyn 7. 1907; C. pa- 

 nicea Tän. Skarffjäll 1884 (Hng. i Eliasson 1. c); C. rigida 

 Tän. Svansjökläpp 1884 (Hng.); samma värdväxt och ß inf er- 

 alpina Härj. (Thédenius i Lagerheim 1. c); C. ustulata Tsrn. 

 Hamrafjäll 8. 1879 (Strömfelt i Lagerheim 1. c); C. vagi- 

 nata Sv. Kyrkbyn 8. 1907; C. vitilis Sv. Kyrkbyn 8. 1907. 



Entyloma Calendtdae (Oudem.) De Bary Erigeron neglectus 

 (Almquist i Lagerheim 1. c); Hieracium nigrescens Tän. 

 Mittåkläpp 8. 1867 (Hutting i Lagerheim 1. c); Leontodon 

 autumnalis Tän. Fjällnäs 1897 (Lgh.). 



E. Ranunculi (Bon.)Schroeter Ranuncidus acer Tän. Fjäll- 

 näs 1897 (Lgh.); E. auricomus Tän. Fjällnäs 1897 (Lgh.), Lh. 

 Åkersberg 1907 — 11; R. repeats Tän. Funäsdalsberget 1884 

 (Hng.). 



Sphacelotheca Polygoni-vivipari Schellenberg Polygonum 

 viviparum, allmän. Lh. Åkersberg, Brättesvallen, Kvarn vasslan, 

 Loddbrunn, Klubbnäs, Sv. Kyrkbyn, Tän. Fjällnäs, Skenors- 

 fjäll 1884 (Hng.), Stö. Helagsfjäll, Kesådalen, Ängesvallen, 

 Ljungdalen 1911. 



Tilletia f ledens Lagerh. Aira flexuosa Tän. Fjällnäs 1897 

 (Lgh. i Vestergren 1. c. N:o 186). 



Urocystis Anemones (Pers.) Wi'^ter Ranuncidus auricomus 

 Lh. allmän; Aconitum septentrional e Tän. Fjällnäs 1897 (Lgh. 

 i Vestergren 1. c. N:o 188), Funäsdalsberget 1884 (Hng.), 

 Stö. Ljungdalsberget 7. 1911. 



Juel (Mykologische Beiträge II, öfvers. af K. Sv. Vet. 

 Ak. förh. 1894) anser, att formen på Aconitum väl förtjänar 

 sitt varietetsnamn var. irregularis, som Winter gifvit den, 

 men sedan återtagit. Han påpekar att hufv^udsporerna van- 

 ligen äro flera än hos formen på Ranuncidus. Jag har på 

 mitt material funnit detsamma: ofta 5 hufvudsporer och där- 

 öfver i sporhoparna. Dessutom äro sporhoparna i allmänhet 

 större (upp till 40 u.). 



