HJALMAR MÖLLER, LÖFMOSSORXAS UTBREDNING I SVERIGE. 27 



vågiga; cellerna på bladens undersida försedda med långa, 

 framåt och inåt bladet böjda papiller. Xerven mycket kraf- 

 tig, upptill föga afsmalnande och utfyllande bladspetsen. 

 Grenbladen från triangulär, veckad bas, hastigt långt och 

 skarpt tillspetsade med en svagare nerv, som sJutar framför 

 bladspetsen. Toppcellerna hos alla bladen 2 — 4 spetsade. 

 Periketiet rikt rotslående, de yttre bladen utstående, de inre 

 täckande h varandra, lancettlika med svagt veckad bas, små- 

 ningom afsmalnande i en lång bandförmig spets, som blott 

 i själfva spetsen är tydligt sågad; nerven föga kraftig; cilier 

 och papiller saknas. Kapseln, sittande på ett 2,5 cm. långt, 

 brunrödt, vridet kapselskaft, cylindrisk, något böjd, i början 

 gulgrön sedan Ijusbrun; urnan 3 mm. lång under mynningen 

 starkt sammandragen; locket omkring 1,2 mm. långt och 

 försedt med ett kort spröt. Peristorntänderna, utgående från 

 en lång basaltub, lancettlika^ papulosa. Inre peristomet med 

 lika långa och nästan lika breda tänder; bihangen ej genom- 

 brutna eller försedda blott med rispor. Sporerna gula — rost- 

 bruna, granulerade. 



Det är under Thuidium delicatidum redan omtaladt, att 

 man här i Sverige förväxlat recognitum med denna och att 

 man först efter S. O. Lindberg's undersökningar skiljde de 

 bägge arterna åt'. De äldsta svenska exemplar, som jag sett 

 af arten, finnas i Riksmuseets samlingar, insamlade af O. 

 SwARTZ. Dessa exemplar sakna uppgift om såväl insamlings- 

 plats som insamlingsår. Ett af exemplaren innehåller både 

 recognitum och delicatidum. Det äldsta daterade, svenska 

 exemplaret finnes i Uppsala Botaniska Museums samlingar 

 och är insamladt 1822 vid Verviksängen i Östra Ryds socken 

 i Östergötland af Petrin. Exemplaret är fertilt. 



Blomningstiden infaller enligt Arnell ^ under högsom- 

 maren d. v. s. de tre första veckorna af juli. Hanexemplar, 

 relativt sällsynta i Sverige, samlade i juli 1890 vid Götlunda 

 i Närke, visade några ännu slutna och några öppnade an- 

 theridier. Att blomningen knappast kan förläggas till så 

 kort tid visa flera af mig undersökta exemplar. Hos exemplar 

 från Torp i Medelpad, samlade den 3 augusti 1886, hade 

 arkegonierna ännu ej öppnat sig. Sammalunda var förhållan- 

 det med exemplar från Vätö i Uppland, samlade den 17 



^ Arnell 1, sid. 95. 



