150 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 1. 



växten, eller i allmänhet den bärande växtdelen kan öfva in- 

 flytande på sitt trichoms form och storlek. 1 /.formförän- 

 dringar» II och III, pag. 69 — 80, finnes omtaladt, att hos 

 Hieracinm pilosella och vulgatum, Hj'pochseris maculata, Cre- 

 pis tectorum samt Leontodon hispidus, i stället för att hos 

 respektive arter på andra växtdelar uppträda stjärnhår, korta 

 och böjda hår, T-formade hår samt korta och colleterlika hår, 

 det nedtill på. stammen mellan bladen i den hopträngda blad- 

 rosetten hos dem alla finnes vanligen mycket länga, raka och 

 af en cellrad bildade hår, samt att det i synnerhet hos Hie- 

 racierna ej är sällsynt att hitta sådana långa hår, hos hvilka 

 minnen af den ursprungliga typen kunna anträffas. Flera 

 exempel på en föränderlighet, som den bärande växtdelen 

 orsakar hos sina trichomer, skola nedan meddelas. 



3:o. Kan det hända, att trichomer, som någonstädes på 

 växten ej behöfvas till sitt af sedda ändamål ej heller till 

 något särskildt biändamål utan finnas på växtdelen, för att 

 denna må vara mer lik andra växtens delar, få ett från de 

 vanligas af vikande utseende. I afsöndringen-*, pag. 11, om- 

 talas, att trichomer, som finnas på de ochreor, hvilka omsluta 

 blomsamlingar, eller sitta -pk j^ttre ochreor i en öfvervintrande 

 rotbladsknopp hos ßumex domesticus, väl likna colletererna 

 i den svällande rotbladsknoppen, men att de förra i samman- 

 hang med sin sysslolöshet eller oförmåga att alstra blasto- 

 colla blifvit längre och mer utdragna än riktiga Rumex-col- 

 leterer. I »trichomerna» berättas pag. 11, att småtaggarna på 

 strået hos Carex rostrata (fig. 20 c) äro i jämförelse med blad- 

 kantens i änden aftrubbade, hvadan det förra blir föga straft. 

 Hos Scirpus lacustris (>/trichomerna», pag. 13) finnas här och 

 hvar på det glatta strået vårtor, som någon gång uppbära 

 förkortade småtaggar, hvilka annars likna dem, som göra 

 blomskaften sträfva. 



4:o. Ar det stundom händelsen, att ett trichom, som tidi- 

 gare har en funktion, under en senare del af vegetationspe- 

 rioden får en annan, hvarvid det antingen själf förändras 

 eller blir upplyftadt på en dyna eller sockel. I »formför- 

 ändringar», pag. 82, lämnar Solidago virgaurea exempel här- 

 på. Hos späda växtdelars trichomer äro ej glandierna så ut- 

 vecklade, att de kunna afsöndra något, men den på glandel- 

 cellen sittande, långa och smala slutcellen gör dem till 

 täckande, såsom den gör det ännu mer med håren hos Gna- 



