THEORIX, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM VÄXTTRICHOMERNA. 153 



befunnits vara behöfligt, trichomernas utvecklingshistoria 

 att beröras. 



Det skulle nog varit fördelaktigt, om alla likartade tri- 

 chomvariationer kunde i den följande redogörelsen hafva sam- 

 manförts under en rnl)rik. Men emedan hos flera arter för- 

 änderligheten af dem tillhörande trichomer visar sig gå i 

 mer än en riktning, så hade med detta sätt att gå till väga 

 hvarje sådan arts trichomer måst beskrifvas på skilda ställen 

 i uppsatsen. Detta hade haft till följd, att hela form- 

 kretsen af en sådan arts trichomer blifvit svår att beskrifva 

 och än svårare att förnimma i en öfverskådlig öfverblick. 

 Af detta skäl har jag ansett mig böra i min uppsats 

 redogöra för hvarje arts alla af mig kända trichomer på ett 

 ställe. 



De växtarter, hvilkas trichomer nedan beskrifvas, om- 

 talas i samma ordning, hvari desamma, hänförda till sina 

 familjer, följa eller skulle följa på h varandra i Sveriges Flora 

 af L. M. Neuman. 



Matricaria inodora L. har sådana hår som SI. Achillea och 

 Agatheea amelloides L. (»Iakttagelser», pl. I, fig. 8). Dock 

 är den sä karakteristiska slutcellen hos M. inodori här ganska 

 tillspetsad och så tjockväggig, att blott en smal cellrums- 

 strimma finnes i dess midt. På det utväxta bladet sitta 

 dessa här ytterst glest. Men ett 2 mm. långt blad uppbär 

 flera hår, som likna de förra utom däri, att slutcellen är 

 bredare, har större cellrum och stundom är mycket tunn- 

 väggig. Dessa hår bereda säkert ingenstädes denna växt 

 någon nytta utan finnas på densamma, blott för att arten må 

 mer likna de gruppens arter, där håren spela någon roll (jfr 

 mom. 7). Pä späda blad finnas ock glandellika bildningar 

 af 2 jämsides belägna cellrader och se ut som en jämtjock, 

 nedtill något smalare kropp. 



Anthemis tinctoria L. är luden, och dess hår likna fig. 

 21 a pl. 1 i »Iakttagelser» utom däri, att deras slutcell är 

 mycket längre och ganska tjockväggig samt krökt på flera 

 ställen. På stammen hafva dessa hår längre fot och kortare 

 samt bredare slutcell, men på bladet är foten jämförelsevis 

 kortare och den på tvären liggande slutcellen mycket smal 

 samt orimligt lång, ja ända till 40 ggr längre än foten. Dessa 

 hår äro ju T-formade. men deras slutcell har, såsom varande 

 betydligt lång och mycket smal, en spindeltråds form i syn- 



