162 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 1. 



bladen i denna hopträngda samling förekomma tätt sittande 

 glandier, som äro mindre än det utväxta bladets, ha alldeles 

 släta väggar, innesluta ett ymnigt, grj'nigt innehåll och 

 torde hos dessa blad tjänstgöra som en sorts kataplatterer. ^ 

 De nedersta och yttersta bladen i denna hop ha såsom 

 sidobegränsning i sin öfre ände en tunn, genomskinlig kant, 

 hvilken ej finnes på öfriga ruUblad, och som hos de yttersta 

 upplyfter här sittande hår, så att de bättre kunna täcka 

 öfver de inre bladen i samlingen. Denna tunna kant är näm- 

 ligen i stället för glandier besatt med längre eller kortare 

 hår, som utgå med ett 1- 2- fler-celligt skaft, liknande glan- 

 delns, och därpå äro långa, smala, trubbade och jämnbreda 

 men lika tunnväggiga som glandeln (fig. 35 a och b). Där- 

 till äro de luftförande, skrynkliga, böjda och insnodda bland 

 hvarandra samt uppvisa cellväggliknande strimmor såväl pa 

 tvären som i flera andra riktningar. Största delen af ett 

 sådant blad saknar hinnkant och har, där den skulle funnits, 

 vanliga glandier. Nedanför de liksom till en utsprickande 

 knopp sammanslutna bladen eller mellan dem och de gamla, 

 som öfvervintrat, finnas några tunna blad, en sorts knopp- 

 fjäll,^ som ej äro rullblad. Dessa tunna fjälls kanter äro såväl 

 i toppen som långt ned utefter sidorna besatta med ännu 

 längre hår, som annars äro lika de ofvan beskrifna (fig. 35 a 

 och b), medan deras kanters nedersta del hyser vanliga glandier. 

 Det nedersta af dessa fjäll äger inga glandier på sina kan- 

 ter utan blott långa sådana hår, bland hvilka jag mätte dem, 

 som voro ända till 0,5 mm. långa. Öfverallt, där de finnas, 

 stå dessa hår tätare än glandierna och hos fjällen stundom 

 alldeles inpå hvarandra. De öfvervintrande knopparna äro 

 omgifna af små, brunaktiga och platta fjäll-, äfven de utan 

 spår till inrullning. Dessas kant är utefter hela sin utsträck- 

 ning tätt besatt med långa, böjda, tunnväggiga, jämnbreda, 

 trubbade och bitvis skrumpna hår, lika förut omtalade (fig. 

 35 a och b). Också äro dessa hår nedtill afdelade med ett par 

 eller flera nära intill hvarandra belägna, horisontala väggar, 

 men upptill sträcka sig väggliknande strimmor inom håret 

 ej blott tvärsöfver detsamma utan ock i flera andra rikt- 

 ningar. Ej minsta spår till glandier äga dessa knoppfjäll. 



' Se P. G. E. Theokin, Om bladtaudsglandlerna hos en del Salices, 

 Stockholm 1881, pag. 25. 



'^ Om dessa fjäll och deras behäring namnes ingenting i >Anatomie». 



