THEORIX, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM VÄXTTRICHOMERNA. 173 



iierliet rikligt på fodret förekommande, encelliga, runda gland- 

 ierna, som, påminnande om fig. 36, sitta pä ett 2 — 6-celligt 

 skaft, hvilket mj^cket liknar det egentliga bladets hår. Släkt- 

 skapen mellan dessa och glandierna är sä mycket tydligare, 

 som glandierna endast finnas hos var. viscida Lois., medan 

 hufvudarten saknar dem och blott har sådana hår som de 

 sistnämnda på de ställen, där glandier hos var. förekomma 

 (jfr mom. 6). Att stjälkens och de egentliga bladens hår, fast- 

 än båda sorterna väl äro täckande, ändå äro h varan dra så 

 olika, därtill hittar jag ingen förklaringsgrund (jfr mom. 5). 



Chenopodium polyspermum L. anses för glatt. Men 

 späda växtdelar såsom bladen i blomställningen äro i syn- 

 nerhet på skaften besatta med trichomer af den hos släktet 

 vanliga, redan för Gruettard^ bekanta sorten. På ett smalt, 

 fåcelligt skaft hvilar en, stundom 2 på livarandra belägna, 

 glandellika och elliptiska celler, som påminna om bläsor. 

 Hårigheten är likväl hos denna art alltför obetydlig för att 

 kunna göra gagn och är väl också att enligt mom. 7 anse 

 såsom en utsirning för att göra arten mer lik andra när- 

 stående. 



Lilium bulbiferum L, Späda växtdelar, i synnerhet 

 blomknoppar och bladljas, som längst förblir hårig, äro höljda 

 i en lucker beklädnad.- Håren (fig. 27), som alstra denna, 

 äro encelliga, långa (mer än 3 mm.) och platta. De ha ibland 

 olika bredd på skilda ställen, d. ä. äro än vidare, än hop- 

 dragna, medan de stundom ett stycke äro mer jämnbreda 

 utan att ändå vara raka. hvarvid de likna en slingrande orm. 

 Toppen är jämnt afstympad eller bredt afrundad, och basen 

 är ej bredare än håret därofvan. Cellväggen är blott 0,001-2 

 mm. tjock, och innehållet är en vätska med spridda små 

 gryn. Håren bli snart skrumpna och trådlikt hopdragna. 

 Längst hålla de sig utspända vid bladbasen. Det finnes lik- 

 het mellan dessa här och vissa kronbladshår (jfr »Pflanzen- 

 haare;, fig. 1U6). 



^ Observations sur les plantes. Paris 1747. TI, paj?. 10. 



- En sfitlan lucker beklädnad trälfas på outvecklade växtdelar hos många 

 arter, fast håren, som bilda densamma, oftast utgöras af en flercellig cellrad 

 med likformade eller olikformade celler. I ^hår och glandier», pag. 17 och 1<S, 

 uppräknas några växter med sådan beklädnad (arter hos SI. Taraxacum. Sonchus, 

 Ohelidonium, Senecio m. ti.). Där anmärkes, att de i håren ingående cellerna äro, 

 så länge liåren äro riktigt friska, på midten utbuktade. Detta står nog i 

 sammanhang med, att håren innesluta en stor mängd vatten, hvilket, eme- 

 daa cellväggarna förbli mycket tunna, lätt afdunstar, dä hären bli glesare. 



