176 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 1. 



kantens men mindre, 0,12 mm. långa i vanlig riktning (fig. 

 29, sedd ofvan). 3Iellan nerverna befintliga scabritier äro 

 ock vanligen formade som kantens småtaggar men äro mycket 

 mindre, 0,04 mm. långa. Stundom, dä deras spets är krökt, 

 likna de något scabritierna å fig. 2 hos »trichomerna». Att 

 småtaggarna bos T. caninum och hos gräsen^ i allmänhet 

 äro gröfre på bladkanten än långs bladnerverna, och att de 

 senare äro starkare beväpnade än mellanliggande bladytor, 

 står väl i samklang därmed, att vapnens storlek måste rätta 

 sig efter bärkraften hos den beväpnade växtdelen, och är 

 exempel på triohomers föränderlighet enligt mom. 2. Öfre 

 bladskifvan har jämnbredt kägelformade, intill 0,8 mm. länga, 

 tämligen tjockväggiga hår med något utvidgad bas. Nodi 

 äro tätt besatta med hår, som likna bladets men ha mycket 

 tjockare väggar och afrundad bas samt bli ej mer än 0,2 mm. 

 långa. Trichomer af samma utseende men med blott 0,03 

 mm:s längd äro inmängda bland håren och hafva således med 

 bibehållande af hårets form blifvit fullkomliga scabritier eller 

 utgöra en formförändring af håren enligt mom. 1. Inre 

 blomfjällets bas och dess fäste hysa en mindre mängd kortare, 

 tunnväggiga och kägelformade hår. Samma fjälls kanter äro 

 tätt besatta med småtaggar, sådana som fig. oO, hvilka, fast 

 de ha tjockare 'vägg och vidare bas, visa likhet med de sist- 

 nämnda hären och kunna sägas vara formförändringar af 

 dem enligt mom. 1. Småtaggarna på ijällkantens öfre del 

 kunna vara intill 0,2 mm. långa men bli nedåt på densamma 

 allt kortare (omkr. 0,1 mm. långa) samt jDå fjällets rygg allt 

 smalare. Alldeles sädana äro småtaggarna på den liinna, som 

 omger yttre blomfjället, hvilket själf hyser en och annan 

 sådan. Detta fjälls korta borst har många liknande små- 

 taggar men rätt mycket längre och gröfre. 



Hordeum distichum L. Båda bladytorna äro besatta med 

 småtaggar, som likna de hos Dactylis å fig. 8 i »trichomerna» 

 afbildade men äro något större, intill 0,1 mm. i vanlig rikt- 

 ning, ha vidare basdel och större cellrum. Bladkantens små- 

 taggar likna till formen motsvarande hos T. caninum, af- 

 bildade i fig. 28, men äro hos denna art mindre och ha i syn- 



^ Bland gräs och lialfgräs, som oninämnaF i trichomernas, och hvilkas 

 beväpning är starkare på bladkanten än på bladytan, vill jag framhålla Avena 

 sativa, Molinia coerulea, Sieglingia decumbens, Calamagrostis neglecta. Agros- 

 tis stolonifera och Carex Goodenoughii. 



