THEORIN, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM VÄXTTRICHOMERNA. 177 



nerhet kortare, ej så smäcker fri del, En som mättes var i 

 vanlig riktning 0,14 mm. lång, hvaraf 0,05 mm. hörde till den 

 fria delen. Dessutom ha de betydligt tunnare cellvägg, och 

 ej ens hälften af deras fria del är helt väggfylld. Orsaken 

 till småtaggarnas större groflek på bladkanten än på blad- 

 ytan är densamma, som ofvan uppgifvits (jfr mom. 2), fast 

 den här mindre tydligt skönjes. Men hvarför ifrågavarande 

 småtaggar också skola ha olika form, kan man ej inse (jfr 

 mom. 5). Blomfjällets och skärmfjällets borst äro väpnade 

 med småtaggar, som likna bladkantens. På blomfjällsborstet 

 ha småtaggarna mycket tjockare y'a^gg och äro betydligt 

 längre än på bladkanten i synnerhet i borstets nedre del, där 

 de äro intill 0,2 mm. långa i vanlig riktning. Skärmfjälls- 

 borstets småtaggar äro allmänt mindre Fruktämnets öfre 

 del, axfästet och skärmtjällen ha 0,25 mm. långa, smala, på 

 midten 0,01 mm. breda, tillspetsade och tjockväggiga hår. 



Briza media L. Bladkantens småtaggar, som stundom 

 sitta alldeles inpå hvarandra, äro afbildade i lig. 25. De 

 äro i vanlig riktning cirka 0,076 mm. länga, hvaraf 0,023 mm. 

 hör till den fria delen, De äro starkt sluttande, ha en in- 

 buktning mellan basen och den fria delen, som med sin spets 

 vetter nästan rätt framåt och är helt väggfylld, men ha för 

 öfrigt blott medelmåttigt tjock vägg. De kunna förliknas 

 vid rätt stora hndblåsor, från hvilkas topp en spets blifvit 

 utdragen snedt framåt. Båda bladskifvornas nerver ha ock 

 några spridda sädana småtaggar, men dessa äro kortare, om- 

 kring 0,03() mm. i vanlig riktning (mom. 2). Vippans hufvud- 

 stam har några spridda småtaggar, som äro så stora som 

 bladkantens. De fina grenarna, som här äro ovanligt spens- 

 liga, ha färre och smärre. 



Bromus mollis L. Bladskifvans hår voro hos de under- 

 sökta exemplaren 2 ä 3 mm. langa. Deras nedre, vidfästande 

 del (fig. 31) var starkt utvidgad och håret var strax därofvau 

 tvärt hopdraget till en bredd af 0,023 mm. Håren afsmalna 

 sedan så småningom, äro 0,45 mm. från spetsen, där cellrum- 

 met slutar, 0,008 mm. breda och bli närmare öfre änden blott 

 0,003 mm. breda. Denna långa och smala hårets öfre deP 

 (fig. 32) gör detsamma likt ett spindeltrådshår hos Gnapha- 

 lier och andra, så att håret är exempel på föränderlighet 

 enl. mom. 9, då ett hår vid sidan om den skepnad, det har 



^ Härigenom blir håret bättre täckande. 



