ARKIY FÖR BOTANIK. 



BAND 1. 



Olli dominer[iii(le blomniiij^sloreteelser i södra 



Sverige. 



Af 



H. WILH. ARNELL. 



Meddelad den 10 juni 1903 af V. Wittrock och J. Eriksson. 



Våg, som ej förrunne, 

 Läge stel och död, 

 Ro8. som ej försvunne, 

 Glödde mindre röd. 



Ätterhom. 



Det finnes i vårt land talrika växter, som förekomma i 

 sådan mängd och utveckla blommor så rikligt och så lysande, 

 att de under sin blomningstid gifva större eller mindre delar 

 af landskapet sin färgton. Så färgas under längre eller kor- 

 tare tid hvarje år marken blå eller violett af blåsippan, back- 

 vippan (Pulsatilla vulgaris), styfmorsviolen, lundnäfvan, 

 teprisan, klockorna, blåklinten, kråkvickern o. s. v. Den an- 

 dra af de svenska färgerna, den gula, är än rikligare före- 

 trädd i vår växtvärld, dä t. ex. hästhof, kabbelek, maskros, 

 gullvifva, ranunklar, färgkulla, gulmåra, renfana, höstfjun 

 o. s. v. stå i sin rikligaste blomning. Rödt eller rödbrunt 

 färgas våra kärr eller fält och backar af kärrspira (Prdicii- 

 laris jjr;Zu5^m), åkerbärsört, lysaarter, ängsyra, nyponarter, 

 röd- och skogsklöfver, hömjölke (Epilohlnm anyustifolium), 

 ljung o. s. v. Talrika rikligt hvitblommande växter finnas 

 ock, såsom hvitsippa, knylbräcka, hägg, liljekonvalj, hund- 

 käx, kummin, rönn, prästkrage, baldersbrå, hvitmära, mjöd- 

 milla (Sjnrcea ulmaria) o. s. v. En vacker, glänsande svart- 



