348 AKKIV FÖR BOTANIK. BAND 1. 



serierna underlättas i hög grad därigenom, att en och samma 

 anteckningsdag på de olika observationsställena representerar 

 samma stadium i växtlighetens årliga utvecklingsgång i fråga 

 om serierna från Nätraby, Barkeryd, Hille och Torp,^ medan 

 Hernösandsserien under juni månad är jämnt en tiodygnspe- 

 riod senare än de andra serierna men äfven den serien under 

 juli månad med de andra snarast liktidig. För att styrka 

 sistnämnda påståenden tillåter jag mig att påpeka, hurusom 

 den rikligare blomningen enligt mina anteckningar börjar 

 liktidigt i Barkeryd, Hille och Torp (vid Hernösand 10 dygn 

 senare), den 10 juni af Menyanthes trifoUata, Gemn rivale, Ba- 

 nuncidus acer, o. s. v., den 20 juni af Hieracium pilosella, H. 

 auricula, Pedicularis palustris o. s. v., den 30 juni af Chry- 

 santhemum leucanthemum, Centaurea cyanus, Leontodon autum- 

 nalis o. s. v., samt (liktidigt äfven vid Hernösand) den 10 

 juli af Naumhurgia thyrsiflora, Pimpinella saxifraga, Coma- 

 rum palustre o. s. v., den 20 juli af Tanacetum vulgare, Cen- 

 taurea jacea, Galeopsis tetrahit o. s. v., den 30 juli af Arte- 

 misia vulgaris, Solidago virgaurca, Sonchus arvensis o. s. v. 

 En del afvikelser från denna liktidighet i de olika serierna 

 finnas nog; så t. ex. äro i Barkery dsserien Matricaria inodora^ 

 Galium horcale, G. verum o. s. v. något senare, Cirsium palu- 

 stre, C. arvense. Vida sepium o. s. v. något tidigare, i Torps- 

 serien Erigeron acris, Hypochaeris maculata, Trifolium pra- 

 tense o. s. v. senare, i Hernösandsserien Geranium silvaticum, 

 Veronica chamaedrys, Carum carvi o. s. v. tidigare, än man 

 skulle hafva väntat. Dessa oregelbundenheter belöpa sig 

 dock i de allra flesta fall blott till en tiodygnsperiod och 

 inverka således föga på de olika seriernas jämförlighet; orsa- 

 ken till dessa afvikelser är väl delvis brister i de gjorda an- 

 teckningarna men torde minst i lika hög grad vara den 

 nyckfullhet, som de fenologiska företeelserna, såsom enhvar^ 

 som sysslat med fenologi erfarit, ofta inom vissa gränser 

 visa, en nyckfullhet som föranledt, att medeltal, genom hvilka 

 enstaka oregelbundenheter elimineras, kommit till så allmän 

 användning inom fenologien. 



I det följande vill jag först utreda frågan om, hvilka 

 dominerande växter äro för hela södra hälften af Sverige 



^ Detta förhällande har uppkommit därigenom, att utvecklingen de år, 

 under hvilka anteckningarna gjorts, var ovanligt sen i Nätraby men tidigare 

 än under ett normalår i Hille och Torp. 



