ARNELL, DOMINERANDE BLOMNINGSFÖRETEELSER I S. SVERIGE. 369 



rödblominiga växterna en större roll än de hvitblommiga och 

 stå tillbaka endast för de gull)lomniiga, som de slutligen 

 i augusti öfvergä i vikt, särskildt därigenom att under denna 

 månad ljungen färgar vida sträckor af vårt land röda. De 

 dominerande blomfärgerna i södra Sverige äro sålunda under 

 juni månad i främsta rummet den Jivita, i andra rummet den 

 gida, under juli i främsta rummet den gula, i andra rummet 

 den röda samt under augusti i främsta rummet den röda, i an- 

 dra rummet den gula. 



I tabell 4 likasom i skildringen här ofvan har ej nämnts 

 den grå färgton, som under högsommaren landskapet får af 

 en mängd gräs, mest af Desehampsia eaesjiitosa, hvartill komma 

 Foa- och Fcstuca-arter, Dactylis glomerata, Alopecurus pra- 

 tensis m. fl. Detta förbigående beror därpå, att jag ej nöj- 

 aktigt vet, huru stor den roll är, som den ena eller andra 

 gräsarten härvidlag spelar såsom dominerande. Grenom grä- 

 sens stora individmängd blir dock deras betydelse som ton- 

 gifvande mycket stor under tiden från slutet af juni månad 

 till omkring den 20 juli, vid hvilken tid hufvudmassan af 

 gräsen afmejats. 



Förestående uppsats utgör endast ett bidrag till kunska- 

 pen om de dominerande växtföreteelserna och deras årliga 

 ordningsföljd i Sverige, då i uppsatsen endast fröväxterna 

 behandlas och rörande dessa nästan endast blomningen, och 

 då mina undersökningar i uppsatsen gälla endast en del af 

 den årliga vegetationsperioden och därtill blott en del, den 

 södra hälften, af Sverige; och äfven beträffande fröväxterna 

 i sydliga Sverige återstår ännu mycket att utreda under 

 juni och juli månader, i det att många under denna årstid 

 genom sin blomning m3^cket lysande växter ej förekommit i 

 de trakter, där mina studier utförts; jag erinrar exempelvis 

 om så viktiga karaktersväxter som Chrysanthemum segetum, 

 Campannia rapunculoides, Erica tetralix, Primida farinosa, 

 Mclampyrnm nemorosum, Delphinium consolida, Papaver du- 

 biion, Bunias orienfalis o. s. v., för hvilkas ordningsföljd så- 

 som dominerande härofvan icke redogjorts. Mycket återstår 

 således ännu att göra, innan vi kommit till en någorlunda 

 nöjaktig kunskap om de ärligen återkommande dominerande 



