SYLYÉX. STUDIER ÖFVER LOBELIA DORTMANNA. 379 



ofvan hjärtbladen, börjar birotbildning inträda. (Fig. 6.) 

 Från hypokot^^lens bas utväxer en ganska kraftig, hufvudroten 

 snart till såväl groflek som längd öfverträffande birot. (Fig. 7.) 



Längre kunde jag icke följa de i kultur uppdragna 

 plantorna. Under min bortovaro senare hälften af sommaren 

 1901 dogo de alla till följd af vanskötsel. 



Under senast gångna sommaren påträffade jag dock ute 

 i naturen groddplantor i mängd, så att jag kunnat följa ut- 

 vecklingen i dess helhet under åtminstone första året af 

 växtens lif. Äfven i kultur uppdrog jag nu åter plantor, 

 denna gång ur frön, hviika sedan sommaren 1900 legat torra. 



De i naturen funna årsplantorna voro (d. -^'7 1902) i 

 allmänhet komna till just det utvecklingsstadium, dit jag 

 kunnat följa de i kultur föregående sommar uppdragna plan- 

 torna. Hos några exemplar var utvecklingen längre fram- 

 skriden. Plantor med 2 (fig. 8), ja ända till 3 epikotyla 

 blad förekommo; de senare voro dock ännu sällsynta. De 

 rosettställda bladen voro af rätt obetydlig storlek, pä de 

 största exemplaren de båda första svagt bågböjda. Rotsy- 

 stemet hade på de längst i utveckling hunna plantorna under- 

 gått väsentlig förändring. Från epikotylaxelns bas hade 

 tätt och midt under första eller första och andra örtbladen 

 en eller två birötter af ansenlig styrka utvecklats. I för- 

 hållande till dessa voro hufvudroten och första, från hypo- 

 kotylbasen utgående biroten svaga och synbarligen snart 

 dömda till undergång. (Fig. 9, 10.) 



Till detta utvecklingsstadium synas plantorna i allmän- 

 het nå under första året af sin utveckling. Då jag den 1 

 september sista gången besökte platsen för årsplantfyndet, 

 hade nämligen flertalet exemplar uppnått nu beskrifna ut- 

 veckling med 3( — 4) rosettblad och två starka från epikoty- 

 lens bas utgående birötter. 



Om den vidare utvecklingen har jag blott ofullständigt 

 kunnat få ett begrepp genom jämförelse mellan plantor på 

 olika utvecklingsstadier, insamlade från olika lokaler och vid 

 olika tidpunkter. Att växten, innan den öfvergår till floralt 

 stadium, måste genomlöpa ett förstärkningsstadium af flere 

 års varighet, är dock utom allt tvifvel.^ 



* BucHKNAU anmärker (1. c. p. 34), att växten sannolikt behöfver en 

 tämligen lång förstärkningstid, innan den träder i blomning. Han anser dock, 

 att groddplantan möjligen kan blomma redan första hösten, om groningen 



Arkiv för botanik. Band 1. 27 



