SYLVÉX, STUDIER ÖFVER LOBELIA DORTMANNA. 381 



försedda med små, vanligen brunfärgade utbuktningar, hvar- 

 under ledningssträngarna sluta. Ett snitt genom dessa ut- 

 buktningar visar under mikroskopet en tunnväggig, små- 

 cellig, slemfylld väfnad, på ytsnittet försedd med en vacker 

 vattenporapparat af ett ofta rätt stort antal rundade, med 

 stor och vid öppning försedda vattenporer. Dylika förefinnas 

 redan, ehuru i fåtal, på hjärtbladen och första epikotyla 

 bladen. 



Rosettbladen anläggas på sensommaren eller hösten, öfver- 

 vintra och fungera tills nya sidoskottens blad följande sommar 

 åter börja utvecklas, då de i allmänhet snart nervissna. All- 

 tid torde emellertid äfven ej så få mer än ettåriga blad före- 

 komma, så särskildt bladen hos ännu på första förstärknings- 

 stadiet varande individ. Djupvattensformerna torde äfven 

 ha bladen i allmänhet mer än ettåriga. De flesta under 

 sensommaren anlagda bladen äro vid öfvervintringens slut 

 fullt utbildade: utvecklingen fortgår alltjämt under vintern, 

 så snart yttre förhållanden det medgifva.^ 



Blomaxelbladen visa vanligen öfvergång frän rosettblad- 

 typ till blomstödjeblad-högbladtyp. Nedersta bladen äro då 

 af typisk rosettbladnatur, starkt nedlöpande på stammen. 

 Internodieförlängning, om än relativt svag, har här inträdt 

 öfverst i rosettregionen. På stora och högväxta djupvattens- 

 exemplar finnas sålunda 1,2 eller o mer eller mindre tydligt 

 nedlöpande, inuti typiskt 2-pipiga, med rena rosettblad bäst 

 förlikneliga stjälkblad. På dessa med deras svagt förlängda 

 internodier följer så ett starkt föriängdt internodium, och 

 bladen äro nu typiska blomstödje-högblad, upptill aftagande 

 i längd och storlek, de nedre kort tunglika, ännu med, ehuru 

 små luftgångar, de öfre bredt spadlika, utan luftgangar. Ur 

 de nedre rosettbladlika stjälkbladens axiller utvecklas ej 

 ensamblommor, utan nya blomställningar, liksom ur rosett- 

 bladvecken, om den terminala, blombärande axeldelen af en eller 

 annan orsak skadas. Sålunda har jag sett exemplar med 

 nedtill några cm. ofvan bladrosetten afbruten blomstjälk ut- 

 bilda blomställningar från såväl nedersta stjälkbladets som 

 ett af rosettbladens axiller. Alla bladen af högbladsnatur 

 hafva däremot i sina axiller ensamblommor eller de nedre 

 af dem blott anlag till dylika, hvilka vid öfre axeldelens 



^ Hända kan ju nämligen, att växplatsen torrlägges. eller att vattnet 

 bottenfryser, ilå naturligtvis en hämning i utvecklingen inträder. 



