SYLVÉX, STUDIER ÖFVER LOBELLA DORTMANXA. 383 



samlats djupvattensexemplar af högst 102 cm:s höjd. Ingen 

 del af blomstjälken nådde då ofvan vattenytan. Ifrågavaran- 

 de exemplar insamlades senast gångna sommaren, då likväl 

 vattenståndet var ovanligt lågt. På ytterligare V 2 m:s djup 

 utanför dessa exemplar fortfor Lobelia-f ovmsitionen, men här 

 mest, ytterst endast i form af sterila bladrosetter. Enligt 

 G. W. F. Carlson^ uppträder sålunda Loheli a-formsition på 

 nära 2,5 m:s djup. Blombärande exemplar hafva af honom 

 i Skåne insamlats af ända till öfver 160 cra:s höjd. En 

 dylik höjd kan dock uppnås blott i mycket klart vatten.^ 

 Vänersvattnet är på de af mig undersökta lokalerna ovanligt 

 gulgrumligt. 



Allmännast torde blommande Z/O^eZ/a-formation förekomma 

 på ungefär en halfmeter djupt vatten, där möjlighet finnes 

 för blomställningen att med åtminstone tiertalet blommor 

 nå ofvan vattenytan. Äfven i nära metersdjupt vatten har 

 jag sett blomstjälkens öfre del nående ofvan vattnet. Till 

 och med de af Carlson insamlade exemplaren af maximihöjd 

 nådde ofvan vattenytan. 



På ännu så grundt vatten som af en eller ett par dm:s 

 djup förekommer io6e//rt-formationen riklig. Hos dessa grund- 

 vattensexemplar sker all floralutveckling ofvan vattnet från 

 lifligt grön, ofta något tillplattad stängelregion. Under 

 vattenytan varande stängeldelar äro ljust rödfärgade: vissa 

 epidermisceller och närmast under epidermis liggande bark- 

 celler hafva cellinnehålJet sålunda färgadt. 



Rena landformer äro under vanliga förhållanden säll- 

 synta. En verklig landformsformation äfven under vanliga 

 nederbördsförhållanden har jag sett blott å en enda lokal, 

 vissa strandpartier af Gullspåugsälfven. Här uppträdde näm- 

 ligen Lobelia Dorimanna på den af vårfloden öfversvämmade, 

 nu på sommaren vid mitt besök den '' s 1900 alldeles torr- 

 lagda stranden tydligt formationsbildande. Formationen var 

 dock långt ifrån oblandad; särskildt förekom riklig inldand- 

 ning af Eleocharis palustris (L.) R. Br. io&e?m-exemplaren 



1 1. c. p. 25 och 31. 



^ Jmfr. G. "W. F. Carlsox, 1. o. p. 30. — Elias Fries omtalar i sina 

 Botaniska utflykter, första bandet, Stockholm 1853 p. 111, anm., att sjön 

 Frillcn på Halländsk-Småländska gränsen, en sjö med kristalliskt klart vatten, 

 har »hela bottnen gräsklädd, fast dess växter aldrig komma till blomning; 

 Lobelia försöker i det längsta, med famnslänga, spiralvridna stänglar, men, 

 då vattentrycket blir större, måste ock hon därmed upphöra». 



