504 ARKIV FÜR BOTANIK. BAND 1. 



B. Bergius, Tal ora svenska ängskötseln och dess främjande genom 



lönande grässlag. Presidietal i K. Sv. Vet. Akad. den 2(3 april 

 1769. 

 JoH. CoLERi Oeconomia, öfversatt och bearbetad af JOH. Erici. 

 Stockholm 1683. 



E. Fries, De i Sverige växande pilarterna och deras vikt i landthus- 



hållningen. Bot. Utflykter. ;3. Stockholm 1864. 



C. A. Gosselman, Blekinges flora. -l-Ava uppl. Lund 1865. 



C. J. & C. Hartman, Handbok i Skandinaviens flora. 12:te uppl. 

 utgifven af Th. O. B. X. Krok. Första häftet (allt som utkom- 

 mit). Stockholm 1889. 



C. F. HOFFBERG, Anvisning till växtrikets kännedom. 2:dra upplagan. 

 Stockholm 1784. 3:dje 1792. 



X. C. Kindberg, Svensk flora. Linköping 1877. 



Th. o. b. N. Krok, se C. J. och C. Hartman. 



Th. o. b. X. Krok och S. Almquist, Svensk flora för sko- 

 lor. 1. P'anerogamer. Stockholm. 6:te upplagan 1898; 7:de 

 1900; 8:de 1901; 9:dc 1903. 2. Kryptogamer. 2:dra upp- 

 lagan 1898. 



X. Lilja, Flora öfver Sveriges odlade växter. Stockholm 1839. 



C. v. Linné, Species plantarum. 2:dra uppl. Stockholm 1762, 1763. 



C. F. X'^YMAN, Botaniken. Bibliot. i popul. naturkunnighet. 6. Stock- 

 holm 1864. 



A. J. Retzius, Utkast till en afhandling om ogräs i skånska åkrar. 

 Fysiografiska Sällsk. Handl. 1. del. 3. styck. Stockholm 1780. 



O. RuDBECK, PATER ET FILIUS, Gampi Elysii. (Glysis Wald genom 

 Olof Rudbeck, fadern och sonen). I. Upsala 1702; II. 1701. 



Jacobus Theodorus Tabernaemontanus, Xeu vollkommen Kräuter- 

 buch. l:sta uppl. Basel 1613; 3:dje uppl. 1687. 



K. F. Thedenius, Flora öfver Uplands och Södermanlands fanero- 

 gamer och bräkenartade växter. Stockholm 1871. 



K. Torén, Populär botanik. Stockholm 1851. 



F. Ulriksen, se Alnarps trädgårdar. 



Rättelser ocli tillägg till första delen. 



Såsom i inledningen nämndes, har jag uppmärksammat 

 några förbiseenden i första delen af mitt arbete, hvilka jag 

 här begagnar tillfället att rätta. I andra och tredje upp- 

 lagorna af Liljeblads flora förekommer sålunda Kapa såsom 

 släktnamn för Älchemilla jämte Kåpört, medan de senare 

 ensamt förekommer i första upplagan. Kåpa är sålunda icke 

 nybildadt i »normalförteckningen», såsom af mig uppgifvits 

 (1. s. 31 och 51). 



Uppgiften (1. sid. 34) att Banunculus repens hos Lilje- 

 blad kallades Krypranunkel är oriktig, det är B. rcptans, 



