506 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 1. 



namn på de viktigare arterna, men så snart det gäller ett 

 grundligare studium, räcka dessa ej längre till, ty det är 

 omöjligt att gifva svenska namn åt alla arter och former. 

 Slår man t. ex. upp Neumans flora vid vår vanliga Mall 

 eller Svinmolla {Chenopodnim album), så finner man att denna 

 omfattar formerna sjricafum, rirlde, lanceolatuni, cymigerum 

 och glomerulatum . Icke kunna vi ge svenska namn åt dem. 

 Möter det redan svårighet vid dessa helt få former, hur 

 skulle man då kunna reda sig med släktena Mosa, Ihibus och. 

 ÄlchemiUa, för att nu icke tala om Hieracium med dess hun- 

 dratals arter och former? En svensk Ijotanist kan följakt- 

 ligen aldrig med svenska namn fullständigt ersätta de latinska.^ 

 För lekmannen gestaltar sig saken annorlunda, för honom är 

 det nog att känna de väsentligaste arterna, och för dessa 

 räcka de svenska namnen till. 



Nu säger man visserligen, att med latinets undanträn- 

 gande i skolorna måste äfven de latinska namnen på växter 

 och djur ersättas med svenska. Att denna uppfattning är 

 oriktig, kan jag af egen erfarenhet intyga, ty jag har själf 

 gått igenom reallinjen i skolan, och fastän jag därunder lärde 

 mig de latinska namnen på Skånes kärlväxter, och dessutom 

 många andra, för att icke tala om djurens, hafva dessa namn 

 aldrig vållat mig någon svårighet. Och ej heller kunde jag 

 märka, att ofri ga studerande på reallinjen i detta hänseende 

 lågo under latinarna, snarare tvärtom. Jag har ej heller 

 någonsin hört talas om, att det skulle erfordras kunskaper i 

 latin för att lära sig namnen på de romerska historiska per- 

 sonerna. Tiberius Gracchus, Mucius Scaevola, Cajus Julius 

 Ccesar, Marcus Aurelius, Claudius Goficus, Antoninus FiuSf 

 Septimus Severus äro hvarken lättare eller svårare namn att 

 lära än Cirsium arvense. Hedera Helix, Lychnis Flos cuculi, 

 Onopordum Äcanthium, Chrysaiithemu)n Leucanthemum o. a. 

 Äfven om språkundervisningen i latin med tiden kommer att 

 bortfalla från skolorna, så behöfva följaktligen icke de la- 

 tinska namnen därför sloj)as.^ I langa tider hafva ynglin- 



^ Och väl är det, ty de latinska namnen äro gemensamma för alla språk, 

 men huru skulle man väl reda sig, om dessa namn hortfölle och man i stället 

 måste lära sig växternas namn inom alla de moderna språken? 



- I det dagliga lifvet användas ju ständigt utländska ord, såsom auto- 

 mobil, lokomotiv, telefon, telegraf, velociped o. s. v.: ja, våra officiella mått, 

 mål och vikter hafva ju främmande namn: kilometer, meter, decimeter, centi- 

 meter, millimeter, kilogram o. s. v., men aldrig hör man, att dessa namn icke 

 skulle kunna användas af andra än dem, som kunna motsvarande språk. 



