10. 
23 
6 
fanges næften overalt, dog langt fvarfommere end de tvende følgende 
Arter. Et DOverflag over den aarlige Fangft fan imidlertid iffe godt 
gjøres uden i Forening med det over Fangften af Ph. hispida. 
. Phoca groenlandica Miill. 
Fre Nr. 7: 
Grønl. Atak, fremdeles efter Alderen Atarak, Aglektok, Atarsoak. 
Denne Art, Svartfiden, er iffe fom den foregaaende ftationær, 
men forfvinder regelmæsfig tvende Gange om Aaret i nøgen Tid, of 
navnligen træffer den, ialfald i Syd=Grønland, bort i Midten af Marts 
og vijer fig igjen i Slutningen af Mai, hvorpaa den atter forlader 
Kyften og Fjordene i Slutningen af Juli for at vende tilbage i Sey- 
fember. Den forefommer lang8 hele Kyften, men langtfra jaa hyp- 
pigt Mord paa fom i Syd-Grønland, hvor den afgiver den vigtigfte 
angft. Det Antal, der aarlig fanges, fan anflaaes 30 til 36,000. 
Phoca hispida Erxl. 
Fn. gr. Nr. 8, Phoca foetida. 
Grønl. Neitsek, Ungen Neitsiak. 
Jorefommer gjennem hele Aaret i alle Grønlands Fjorde, dog før- 
frinsviis i Jisfjordene; den afgiver den vigfigfte Fangft i Nord-Grøn- 
land, men fanges ogjaa i Mænge i Syd-Grønland. Den aarlige 
Jangft aj den og Ph. vitulina tiljammen fan vel anflages til 50 til 
70,000 StÉr. +). 
Der findes i Havet ved Grønlands Kyfter et Dyr, fom Grønlænderne 
falder Auvekæjak (den, der ligner en Hvalros) eller maajfee Auikæjak 
(den, der er nem til at fønderbryde, fmign. Fabr. om de grønlandffe 
Sæler i Nat. Seljf. Sfr. I 2. S&. 161), men om hvilfet deres Be- 
retninger lyde deels faa ubeftemte deels faa fabelagtige, af det er van= 
ffeligt for ei at fige umuligt at ffjelne det Sande fra det Falffe i dem. 
Digte Grønlændernes Fortællinger og ef Brudfiyffe af Hovedffallen 
af flig en Auvefæjaf, fom Fabricius under fit Sphold i Grønland fandt 
si Sildefjorden Norden for Friderigshaabs Coloniien 
Bjergfløft«, gave ham Anledning til at optage tvende Dyr ,,Trichechus 
manatus"' pg ,,Phoca ursina" i fin Fauna, idet han nemlig anjaae 
det fundne Cranium for at tilhøre den Førftnævnte, og derimod hen= 
førte Grønlændernes Fortællinger til den Sidfte. Heri gaaer han 
dog fifferlig for vidt, og turde navnligen være blevet ledet til et faa- 
