AZ ELSŐ KIADÁSHOZ. XXXI 



vesbbé állítom, ho^y az utolsó emlős tökéletesebb 

 az első madárnál, az utolsó puháiig tökéletesebb az 

 első annelidnál vagy az állat-agácsoknál ; még akkor 

 is ha ezen ingatag szót „tökéletesebb" azon érte- 

 lemben veszszük , hogy „műszerekkel teljesebben 

 megáldott. •'^ Én osztályaim és alosztályaimat csak 

 ugy tekintem , mint az egymásba átmenő lények ha- 

 sonlatosságának fokozatos kitételét ; és ámbár meg- 

 történik , hogy némi aljasodás és átmenetei vetetik 

 észre egyik fájtul a másikhoz , mellyet tagadni lehet- 

 len , de sok hiányzik még , hogy ezen elrendelés ál- 

 talános volna. A lények követelt hágcsója nem 

 egyéb hibás alkalmazásánál a teremtés Összegéhez 

 azon részinli észrevételeknek , mellyek csak akkor 

 igazak , ha azon határok kÖzé vannak zárva , a hol 

 tetettek , — és ezen alkalmazás , véleményem sze- 

 rint, alig képzelhető fokon ártott mai időkben a ter- 

 m^eszetleirás előmenetelének. 



Ezen nézetteli összehangzás szerint alapilám én 

 általános fölosztásomat négy ágozatra , melly már 

 egy külön értekezésben ki volt fejtve; mindegyre azt 

 gondolom, hogy ez az állatok valódi viszonyait pon- 

 tosabban fejezi ki mint a régi fölosztás gerincesek- 

 és gerinctelenekre, azon okbul, hogy a gerinces ál- 

 latok sokkal inkább hasonlítanak, egymás közÖtt mint 

 a gerinctelenek , és szükséges volna e különbséget á 

 viszonyok egész terjedelmében kimutatni. 



Virey ur, a Nouveau Dictionnaire d' Histoire 

 naturelle egyik cikkében , már ezen fölosztás alap- 



