XVI A SZERZŐ ELŐSZAVA. 



gjobb száma, sőt közűlök igen kevés tehette volna, 

 még akarva is , mert az illyen elrendelés eléggé ki- 

 terjedt ismeretét teszi föl azon alkotásnak, mellyet 

 némileg ábrázolni akar. 



Való ugyan , bogy Daubenton és Camp^r ada- 

 tokkal léptek elő , bogy Pallas nézeteket állíta föl : 

 de ezen tudományos emberek eszméi még nem gya- 

 korlottak olly befolyást kortársaikra , minőt érdem- 

 leltek. Az állatok egyetlen általános sorjegyzéke , 

 melly akkor létezett és ma is megvan , Linné rend- 

 szere egy szerencsétlen kiadó által elidomtalanítta- 

 ték , ki még nem is fáradozott azon , bogy ezen el- 

 més rendszerkészitőnek elveibe behasson , és a ki 

 akárhol talála némell}^ rendetlenséget , törekedni 

 látszék azt még oldozhatlanabbá tenni. 



Igaz ugyan, hogy egyes osztály okrul nagyon ki- 

 terjedt munkák voltak , mellyekbül számos új fajt 

 lehetne megismerni ; de szerzőik többnyire csak 

 külső viszonyait tekintek e fajoknak , és senki nem 

 foglalatoskodék azzal , az osztályokat és rendeket az 

 alkotás egyeteme szerint állítani össze ; több osztá- 

 lyok bélyegei hamisak vagy hiányosak maradtak , 

 még a méltán híres bonctani munkákban is; a ren- 

 dek egy része önkényti volt s a fölosztások majd 

 egyikében sem voltak a nemek természetszerűleg 

 egymáshoz sorozva. 



Kellett tehát — és ezen kellés sok időmbe ke- 

 rült — a bonctant és állattudományt, a boncolást és 

 osztályozást kézen fogva járatnom ; első vizsgála- 



