34 BEVEZETÉS. 



melly a keringésnek egjik vagy másik, néha mind 

 a két közepére helyeztetett. 



A bel-vázos és piros vérű állatoknál a tápláló 

 nedv fehér vagy átlátszó, midőn a belekbül tovább 

 megy s ekkor táp a neve; tulajdon, úgy nevezett téj- 

 edények által a véreres rendszerbe ömlik , itt a vér- 

 rel vegyülendő. A téjedényekhez hasonló, és azok- 

 kal az úgy hivott nyirkrendszert képező edények 

 szinte a vérbe viszik a részek táplálatának maradé- 

 kát s a bőr fölszívásának szüleményét. 



Hogy a' vér alkalmatos legyen a részek táp 

 lálására , szükséges hogy a körülvevő folyóság ré- 

 szérül a lélekzés által a fölebb említett módosítást 

 tapasztalja. A körfutásu állatoknál az edények egy 

 része a vérnek azon műszerekbe vezetésére rendelle- 

 tett , hol azok nagy fölszínen eloszlanak, hogy akö- 

 rülvevő fol^'óság hatása erösebb legyen. Midőn azon 

 folyóság levegő, akkor a szín üreges és neve tüdő ^ 

 ha pedig víz, akkor a szín fölemelt, s neve ko- 

 pótyu. Mindig vannak itt mozgási műszerek, akö- 

 rülvevő foly óságot a lélekző műszerbe vagy reá 

 vezetendők. 



A keringéstelen állatoknál a levegő vezetők- 

 nek i^leglyukaknak ^ tracheáé) nevezett rugékony 

 edények által terjed el a test minden részére; vagy 

 a víz munkálkodik , majd az edények által behatva , 

 majd csak a bőr fölszínét fürösztve. 



A lélekzett vér minden részek vegyületének 

 vissza pótolására alkalmatos, valamint a tulajdon- 



