88 EMIiŐSEK. 



rl. XIV. C. Frétl. Cuv. 22. rl. — Audeb-nél az előb- 

 binek fajtája. (4. fam. 2 sect. 5 rl.). (') 



Fölül zöldes, lagjain hamuszürke, képe hússzínű, 

 farkán sémi sárga nincs , szemholdai fölött egy fehér és fe- 

 kete sujtás; boréka szép lazurkék {ultramarin) színű. 



Farverhenyes pofürü {Le F'ervet. S. erythropy^a 

 Fréd. Cuv. 21 rl. 



A karhamvastul abban különbözik , hogy boréka fe- 

 hér , segge pedig verhenyes szőrrel van körülvéve : 



A szürke pofürü pedig {S. grisea) Fréd. Cuv. 21 , hogy 

 boréka zöld 5 körülvéve sárga szőrrel. 



Orrfekete pof ürü (Le Talapom. S. Tnelarhina.Wréd. 

 Cuv. 18. rl.) Buíf. XIV. lO rl. 



Fölül zöldes , pofszalíála sárgás , orra fekete a hússzí- 

 nű arc közepén. 



Szerzetes pofürü {La Mone. Simia niona , és S. mo- 

 nacha. Schr.) Buíf. XIV, xxxvi. Fréd. Cuv. 13. 



Teste barna , tagjai feketék, hasa, karjai belseje és 

 feje köre fehérebbek: homlokán fekete sujtás, farka tövé- 

 nek mindenik oldalán egy fehér folt. 



Szakállas pofürü [Le Rolowai. Sírnia diana. Lin. Exqui- 

 ma Margr. (■). Audeb. IV. Fam. II. sect Vi. rl. Buíf. 

 Suppl. VII, XX. 



Fölül feketés fehér pontoldcal , alul fehér , kereszté bi- 



(') Clusius Cercopithecus íarBatus-A, mellyet Linné mint Fau- 

 nus-A példáját hoz föl , inkább sörényes tümkar mint karhamvas 

 pofürü. 



(") Azen kép, melly Maigiave exquimájához adaték, a veres- 

 bftgönczé; a veresbőgönz (ouarine vagy guariba) leirása mellett pe- 

 dig az exquima (szakállas poffirii) ábrázolata van. Ezen áltcserélés 

 utóbb sok zavart okoza a névazonságban. 



