108 EMLÖSEK. 



A LÓRIK vagy LAJHÁRMAJMOK. 



{Les Loris. Singes paresseux. Stenops Ilig.) 



Fogaik mint a makikéi, csak ho^j zápfogaik piipjai 

 hegyesebbek ; arcorok x-övid mint a mopszé ; testök karcsii ; 

 farkok nincs , szemeik nagyok , közelállók , nyelvök durva. 



Bogarakkal élnek, néha apró madarakkal sőt emlö- 

 sekkcl, mcnetelókbcn rendkivül lajhák, élctnemök é.jeli. 

 Végtagjaik litereinek alapján szinte azon apró ágakra osz- 

 lást találta Carlisle, melly a valódi lajhároknál van. 



Két faja (ismeretes, mindenik keleti Indiábul. 

 A lassú lóri; Földinél: lassú mdhi {Le Loris paresseux; 



le Paresseux de Bengale. Lemur tardigradus L.) 



Bulf. Supp. VII , xxxvi. 



Szürkés-sárga ; hála hosszában egy barna sujtás. Né- 

 ha hibázik nála két fölső metsző fog. (^) 

 A karcsú lóri {Le Loris gr éle. Lemur gracilis) BuíF. 



XIII, XXX, és jobban Seb. I, xlvii. 



Sziirkés sárga, hátsujtás nélldil, az előbbinél valami- 

 vel kisebb, orra emeltebb az állközti csont clöduzadása 

 miatt n 



A TALPANYUK. 



{Les Galago Geoff. Otolicnus Ilig.) 



Az előbbiek fogait és bogár-élelmét birják ; talpaik 

 hosszabbultak , s hátulsó kezeiknek rósz viszonyú mértéket 



C^) Lomha járása , melly lajháinak nczette , ne'melly szerzőket 

 Buffon és az igazság ellenére azon állításra vezete , hogy a lajhár- 

 nem Asiában is létezik. 



(*) Ezen különbségén az orrnak alkotá Geoíf. — az elsö fajbiil 

 Nycticebus , a luásodikbul Lóris faját. 



