118 EMLOSEK. 



íh'ra-fruacu.) Seb- LVIIT. CooH'. Ami. Miis. XV, 

 XII. 4. 



Orrhártyája tojásdad, töltséridornba hajlott; vcrlic- 

 nyes-hania, harkály nagyságú. DéU Amcrikáhul. Azzal 

 vadoltaték hogy szopása által megöh az embereket és álla- 

 tokat, liaiicni csupán igen kis sebnyilást csinál, melly az 

 éghajlat állal néha veszedelmessé lehet. (*) 



2. A szdrJcözti liártyáha hehurJcoU farlcu Hártyorror. 



A dárdás hártyorr [Le Fer de lance V. hastatus L.) 

 BuíT. XIÍI, XXXIII. 



Orra levele láncsa-idomu , ép széllel. (-) 



3. IIÁRTYoRROK szabad farlJcal a hártya fölött. 



A fogazott hártyorr^ {Le Fer. crénelé. Pliil. creiiulatum 

 GeoíF. Annál du Mus. XV, x rl. 



Orra levele dárdaidomu , széle fogazott. 



Geoílroy, ]\lém. du Mus. IV, 418, megkülönbözteti 

 a hárlyorroktul azon Jajakat, mellyeknek szűk, kiölthető 

 és szőrhöz hasonló szömölcsökkel födött nyelvök van, s 

 őket G/ossophages fNYKLVÖLTÖK) névvel ajándékozá meg. 



Ezen fajok szinte mnid Amerikábul valók. (^) 



A denevérek második nagy törzsökénél csak egy pöre 

 van a mutató ujon megcsontosodva, a többi ujakon pe- 

 dig kcttö kettő. 



Ezen törzsököt is több alnemro osztják. 



(') T. h. La tünetté [Vesp. perspicillatus L.) Buff. Supp. "VII , 

 LXXiv. — És a GeolT. Azzaia szeiinl adta három faját, Ann. du 

 Mus. VI, 181 — 182. 



(-) T. Íj. Phillostoma elongatum GeoíT. , Ann. Mus. XV, ix. 



(') Vespertilio soricinus , Pali. Spicil., Fascic. III, m és ív. 

 il. Lemásolva Buff. Suppl. Ili, 55 rl. Glossoph. amplexicaudatus 

 Geoff. Mem. Mus. IV, 18 rí. F. C — Gl. caudlfer , ua. uo. 17. rí. 

 A és B k. 



