i32 eivtlösek. 



A remény/oki aranydoL (La Chrysochlore du Cap. Tau- 

 pe dorée- Talpa asiatica. Lin. — Földinél: Aranyos 

 vakondok.) Schreb. CL VII, jobban Browu. ill. XLV- 



Valamivel kisebb a mi vakondokunknál , kitetsző fark 

 néllcűl; ö azon egy emlős, melly némclly árnyalatút mu- 

 tatja azon szép ércfényeknek, mellyekkel olly sok madár, 

 hal és bogár pompáskodik. Szőre zöld , réz és bronc-szín- 

 be átjátszó,' füleinek nincs csigája, szemeit nem lehet ki- 

 Ösmerni. 



Afrikában lakik , nem pedig Siberiában , mint hibá- 

 san mondaték. 



A VAKONDOKOK. 

 {Les Taupes. Talpa. Linn.) 



Földalatti életükről és ezen életnemre egészen allcal- 

 matos idomokrul mindenki előtt ismeretesek. Karok igen 

 rövid , hosszú hónlaphoz feszülve , erős vállperctül támaszt- 

 va, igen széles kezet hordva, mellynek tenyere mindig ki- 

 vagy hátra felé fordult; ezen kéz az alsó szélén metsző; 

 ujakat alig ösmerni ki rajta; hanem az azt bevégző körmök 

 hosszúk, erősek, laposak, metszők. Hlyen az az eszköz, 

 mellyct a vakondok a föld felturására és hátra hányására 

 használ. Szegycsontján mint a madaraknál és denevéreknél, 

 cgv taraj van, a melly melizmoknak a munkálatJioz szülisé- 

 ges nagyságot ád. A föld átfúrására és hátra hányására, hosz- 

 szú fejét használja a vakondok, mellynek arcora egy tulaj- 



ig') Seba amerikai veres vakomloka, I, xxxii. rl. 1 k. (talpa rab- 

 ra L) hihetőleg nem egyéb mint rcnidnyfoki aranydok , szántott egyén 

 szerint adva, meit illy esetben ez bíbor színűnek tetszik. Hanem 

 Fernandés íMca/z-ja, XXIV, meliyet vele azonnevűnek tartanak, 

 mindenik állkapcsában két hosszú foga , s növényi élelme végett in- 

 kább spalax-ná. vagy más illy fóidalatti rágcsá-n^k vagy őrlőnek, 

 jnillyen a diplostoma , tetszik. 



