1 50 EMLÓSEK. 



Jiancm a sugarak száma ugyan azon fajban is különbözni 

 látszik. Éjszakanierikában legismeretcsebb faj a szagos 

 görény. Földinél szagos pefymeg. {Viverra putorius ^ 

 Gm.; Catcsb., Carol, II, 62; Screb. 122.), melly fekete, 

 többé kevesebbé széles fehér sugarakkal , fekete fehér he- 

 gyű farkkal. Bűze mint a menyéteké, igen erős foghagynia 

 szaggal keverve. Ennél undokabb nincs, 



Ugy líítszik hogy déli Amerikában sokszor eló'jöu 

 egy fehér farkú faj. Hátsugarai néha az egész hát hosszát 

 elfoglalják: hü zös görény {Le Chinche. Viverra mephi- 

 tis,^Gm.) Buff. XIII, XXXIX. {'). 



A BüzÉNYEK (Les Mklaus. Guv.) alnem gyanánt állhat- 

 nak föl, mcUyek a görények fogait, lábait sőt még színeit 

 is birják, hanem vágott arcorok disznó orjának idomát ve- 

 szi magára, farkok pedig csak egy kis bojt. 



Csak egy faja ösnieretes: 

 A jávai büzény. {Le Télagon de Java» Midaus rneliceps^ 



Fi'cd. Cuv. és Horsf. Jav.) 



Féke le ; tarkója, egy hát hoszsujtása és farka fehérek, 

 hátsugara néha közé]3en közbeszakadva « Szinte olly rósz 

 özagu mint a görény. 



A VIDRÁK. 



{Les LouLres. Lulra* Slorr.) 



Fölíil s alul három álzá[) foguk; fölső tépőjükön erős 

 sark , az alsónak belső oldalán egy gumó , fölül egy gu- 

 mós foguk , nagy és majd olly magas mint szé- 

 les ; fejők összenyomott , nyelvök féldurva. Különben 

 minden előbbi alnemtül különböznek közhártyás lábok és 



(') Jobban ábrázolva Fied. Cuv. Hist. de Mammif. A chilii gö- 

 lény (BiifT. Siipp. VII, Lvii , csak roszul tailott fajtájának látszik, 

 LiásJ (ólom : Rcclicichcs £ur les osscno. fos.s. IV, 46!), 



