172 EMLÖSEK. 



§ok tan, szemfogaik hegyesek, zápfogaik száma húsz , liii- 

 szonkettü vagy Imszoimégy , mind éles vagy kúpos , min- 

 den gumós rész néllcül j mindenik lábokon öt uj van , az 

 elsőkön azok a hüvelyktül a kis újig egyre rövidülnek, a 

 hátulsókon pedig a hüvelyk és kis uj leghosszabbak , a kö- 

 zépsők legrövidebbek. Az első lábak egész a lábtöig be- 

 burkoltak a bőrbe , a hátulsók majdnem a sarkig. Ezen 

 utolsók közölt egy rövid fark van. A fókák feje az ebéhez 

 hasonlít, s ők szinte oUy értelmesek, és édes kifejező pil- 

 lantatnak. Könnyen megszelidíthetők , s ekkor nagy haj- 

 landóságot mutatnak táplálójokhoz. Nyelvök sima, he- 

 gyén Id kanyarított ; gyomrok egyszerű , vakbelök rövid , 

 bélcsatorna j ok hosszú s eléggé egyenlő. Halakkal élnek ; 

 mindig a vizben esznek s lebukásokkor orrlyukaikat egy 

 lebbentyü által be tudják zárni. Minthogy soká képesek 

 bukni, az volt a vélemény, hogy Botal vezetéke nyitva 

 marad nálok , mint a magzatnál van , de a dolog nincs 

 ugy; azonban mégis egy nagy véreres öböl találtatik má- 

 jokban , őket a bukásban segítő , a lélekzést a vérkeringés- 

 re nem ollyan szükségessé téve. V'érök igen bő a igen 

 fekete. 



A tu/ajdonl'épi vagy külfültelen FÓKÁK. 



Yágfogaik hegyesek ; minden ujok bir bizonyos moz- 

 gással (és hegyes karomba) végződik, melly az ujakat egye- 

 sítő hártya szélen van- 



Alosztásokat vágó (metsző) fogaik számátul kapnak. 



A VÁGATöBBEK-nek {Les Calocéphales Fr. Cuv.) fölül 

 hat , alul négy vágfogolc van ; illyen : 

 A borjú fóka. F. {Le Phoque vommun. Phoca vitulina. 



L.) Bufí'. XIII, XLV. Supp. VI, xLVi. Phoca Uttorea. 



Thiencm. VI. rl. 



Háromtul öt lábnyi hosszú, sárgás szürke, barnással 

 löbbé kevesebbé árny ózva vagy foltosítva, kora szerint ; né- 

 ha barnás , api*ó sárgás foltokkal. VénségéJjen fehéres lesz. 



