174 EMLOSEX. 



A fehériörmü fóLa. {Le Pfwcfue a ongles blaiics. Phoca 



leucopla). Thieiieman. XIll. rl. 



Sárgás szürke. 

 A nyulfarhu fóka. {Le PJioque a queue de Hévre. Ph. 



lagura. Ciiv.) 



Fehér és gyíipjas farkú. (') 



A VÁGANÉGYEK. 

 {Les Stenorhinques. Fréd, Cuv.) 



Fölül s alul négy vágófoggal, zápfogaik mélyen van- 

 nak három hegyre elosztva. 



Csak egy faj ismeretes a Délitengerekbiil. {A délszaki 

 fóka. Phoca leplonyx. Blainv.) Nagysága mnita szakállasé, 

 fölül szüi'kés, alul sárgás, körmei aprók. 



A TOMKÜPOK. 



{Les Pelages. Fréd. Cuv.) 



Szinte löliil alul négynégy vágófoggal, hanem zápfo- 

 gaik tompa kúpok , elül és hátul egy alig ismerhető sarkkal. 

 Egy faja vau a Középtengerbeu: 



A fehérliasu fóka. {Le Phoque a venLre hlanc; Mome. 

 Phoca monachus. Gm.) Bull'. Sujip. Yl, xiii. rl. (") 



Tíz tizenkét lábnyi hosszú , feketés barna , fehérliasu. 

 Legfó'képen az Adria s Görögtenger szigetei között tai'tóz- 

 kodik. Hihetőleg ezen faj volt a régiek előtt ismeretes. 



(') Nem akartam egyéb fajokat megemlíteni , mint a mellyek 

 eléggé megállapítottaknak látszanak. A fókák újlag közzé tett hoszú 

 jegyzéke túl látszik őket szaporítani. 



(-) Ez épen azon egyén, mellyel Hermann leirt a Berlini Icrm, 

 vizsg. irataiban „monav/ius''^ név alatt. 



