RAGADOZOK. 1 / ;> 



A ZÁPANYOMAK. 



[Les Stemmatopes. Fr. Cuv.) 



Fölül négy , alul két metszővel , összenyomott kön- 

 nyűden három karély ózott s vastag gyökerű zápfogakkal. 

 lŰyen : 



A tarajos fóka. {Le Phoque a capucJion. PJi. crislala ,• 

 Gm. Phoca leonina. Fabr.) Egedé. Groenl. vi. rl. De- 

 kay lyc. de Newyork, I, vii. rl. 



Hét nj^olc lábnyi hosszú lesz, fején sima bőrrel, raelly 

 íoldazasztható s mintegy csuklyát képezhető, mellyel a ve- 

 szély idején szemeit befödheti ; s akkor orrlyukai is két 

 hólyag gyanánt fölfuvódnak. A Jegestengerbül. (') 



AZ OKMÁNYOK. 



(Les Macrorhines. Frcd. Cuv.) 



Végre az előbbiek metsző fögaival együtt, tompa kú- 

 pos zápokat mutatnak , s arcorrok rövid mozgékony or- 

 mányidomú. Ezen számbul való az ismert fökák legna- 

 gyobbdca. 



Az oroszlán fóka. Földi. (Le Plioque a trompe- Ph. leo- 

 nina , Linn. Lián marin., d' Anson. Loup maring 

 Pernetty, az angoloknál: tengeri elefánt, stb.) Pe- 

 ron. Voy. XXXII. 1. 



Húsz, huszonöt lábnyi hosszú , barna 5 a liim arcora 

 rendes ormányba végződő, melly a harag alatt fÖlfuvódik. 

 Közönséges a Csendestenger magányos partjain, a Tüzföld- 

 nél, Ujzelandnál, Chilinál stb. Nagy halászat tétetik reája, 

 bő zsirja végett. 



(') Azon készület, melly által a tarajos fóka magát fölfúja, mind- 

 eddig nincs eléggé fölvilágosítva. L. Dekay et Ludlow , Mém. du 

 Jycce dn New-York, 1. köt, 94 , és 99. lap. 



