206 EMLÖSEK. 



Az ennivaló pele. Földi. {Le Loir. Mus glis Lin.) Bufí. 



VIII, 24. 



Patkány nagyságú , fölül hamvas-barnás szürke , alul 

 fehéres , szeme körül sötétebb barna 5 farka egész hosszá- 

 ban jól lepledt (mezes) s majdnem ugy alkotott mini egy 

 mókusé, gyakran a \k,^kn elágozott; Európa délszakán 

 lakik, hol a fák odraiban s a sziklák hasadékiban fész- 

 kel- Néha az apró madarakat üldözi. Hihetőleg ez azon 

 patlcány, mellyel a régiek meghizlallak s csemege gya- 

 nánt ettek. (^) 

 A cser pele. F. {Le Lérot. M. nitela. Gm.) BuíT. VIII, 25. 



Az előbbi pelénél valamivel kisebb , í<ilül barna szür- 

 ke , alul fehér, szeme körül fcketésség, melly kiterjesz- 

 kedve egész a vállig uralkodik; farka csak a végén boj- 

 tos ^ — fekete , csak vége fehér ; közönsönséges a mi 

 (franciák) kérteinkben, hol a falak lyukaiban tartózko- 

 dik, s a lécezetekben sok kárt tesz. 

 A mogyoró pele- F. {Le Muscardín. M. avellanarius. 



Linn.) Buíf. VIII, 26. 



Egér nagj'ságu ; fölül fahej-vcrhcnycs , alul fehér; 

 farka szőre valamennyire toUidomba helyheztetelt. Egész 

 Európa erdeiben. Fűből csinál az alacsonj^ ágakra fészket 

 magának, kölkeit ottan nevelendő. Egyéb idejét s kivált- 

 képen a telet fa-odvakban tölti (^). 



A pelékhez közelítenek 



A TÖVJSEGEREK. 



{Las Echimys. Geofl'. Lonchéres , Ilig.) 



Szinte négy zápfogok van, hanem a fölsők egy V. 

 idomba hajlóit két lemezből, az alsók, egy hajlóit és egy 



(') A Mus dryas-& ncmclly szerzőknek (Sciiicb. 220 B.) nem 

 látszik kiilönbözni a cser pelrtöl, 



(") Myuxus Coujici', Cu\. I'ridr, Maniniil. 



