242 EMLÖSEK. 



Jegyz. Vázlcirása, Yarrel által adva, (Zool. joiirn- XII ) 

 igen sokban megegyez a taluvájcval Mindenik szemholda 

 íolött egy különös guraússág látszik. 



/. Ugy látszik, hogy Araerikában, ásványállapotban 

 találták egy szÖrnyü nagyságú tatu csontjait , inelly farka 

 néllvül talám tiz lábnyi hosszú volt. (L. Cuvier Ossemenlfi 

 fossiles, V. I. r. 101. lap. jegyz). 



A VÁJLÁBAK. 



(Les Orycteropes. Orycíeropus. Gcoff.) ('j. 



Sokáig összezavartattak a hangyászokkal , minthogy 

 ugyan azon eledellel élnek , fejők idoma hasonló , nyel- 

 vök egy kissé szinte kinyujható; hanem különböznek 

 mégis , minthogy zápfogakai bírnak , s minthogy kör- 

 meik laposak, ásók, nem metszők. Fogaik alkotása min- 

 den más emlösétíil különböző 5 ezek tömött hengerek , 

 egész hosszaságokban végellen sok apró csatornákkal bi- 

 rok ; mint* a spanyol nád ; gyomrok egyszerű , a csuk 

 felé izmos vakbelök kicsin , tompa. 



Csak egy fajok ismeretes. 



u4 renienyfoki vcijlab. {L. Oryctérope du Cap. Myrme- 

 cophoga capensis. Pali.) Buíf. Supp. VI. xxxi. 



Az ezen g\'armatbeli hollandusok földi disznónak ne- 

 vezik. Ezen állat akkora mint a borz és nagyobb , ala- 

 csony szárú , csuta szőni , barnás szürke , farka a testé- 

 nél rövidebb s hasonlóképen csutaszőrü ; raelül négy , há- 

 tul öt uja van. Üregekben lakik , mellyeket rendkívüli 

 könnyűséggel ás. Hiísát megeszik. 



A többi rendes foghijasoknál hibáznak a záp- 



(') Orycteropus , vájó, ásó lábú. 



