VASTAGBÖRÜEK. 255 



A DISZNÓK. 



(Les Cochons. Sus. Lin-) 



Minden lábokon két nagy középujok van, erÖs mancs- 

 csal fegyverkezve, és két oldalujok, sokkal rövidebb, a 

 loldet meg alig érő; metsző fogaik szama változó, de az 

 alsók mindig előre feküvök , szemfogaik a szájbul kime- 

 redök s egyik a másik felé fólhajolva; arcorok csonka 

 ormányba (orjba) végződik, melly földturásra alkalma- 

 tos ; gyomrok kevéssé osztott. 



A tulajdonképi disznóknak huszonnégy vagy huszon- 

 nyolc zápfoguk van , ezek közül a hátulsók hosszúdadok , 

 gumós koszorúval , az elsők többé kevesebbé összenyom- 

 tak 5 zápfogok mindenik állkapocsban hat. 



jí serlés disznó. F. {Le Sanglier. Sus scropha. L.) Bufl'. 

 V, XIV, XVII. 



Ez a házi disznónk s az ö fajainak törzsökapja •, agya- 

 rai hengeresek, ki- s egy kevéssé fölfelé görbültek; testök 

 zömök , füleik egyenesek , szőre sertés , fekete ; kölkei , a 

 malacoknak neveztettek , fehér s fekete csikolaluak. Nagy 

 kárt okoz az erdők közeletén feküvö mezőkön, ott gyö- 

 kérkeresés végett turkálva. 



A házi disznó (szelíd sertés) nagysága, szárai magas- 

 sága, fülei iránya és színe különbözők; ez majd vcrhe- 

 nyes , majd tarka. Kiki tudja , melly hasznos ő táplálali 

 könnyűsége, húsának jó ize, és sóban soká e] tarthatása s 

 végre szaporasága által, melly a nagyságabeli állatokét 

 sokkal fölülmúlja, az emse tizennégyet is malacozván. 

 Négy hónapig hasas , és évenként kétszer. A sertés öt vagy 

 hat évig női, egy esztendős korában nemzhet, s busz 

 évig élhet. Noha elég durva természetű, a vad és szelíd 

 sertések még is lársaságosak , a farkasok ellen védni tud- 

 ják magokat , körbegyülvc s mindenfelé túrójokat mu- 

 tatva. Torkosak , röfögök , önnön malacaikat is fölfalók. 



