VASTAGBÖRÜEK. 259 



igen hasonlót zápfogaikra nézve , melljek fölüI min- 

 denik oldalon heten vannak , négyszegű koronával , 

 különféle emelkedett vonalokkal, alul is heten, 

 kettős félholdu koronával, az utolsó mindenütt há- 

 rom félholdu, — hanem metsző fogaik külön- 

 bözők. 



AZ ORRSZARVÚAK. (SZARVORRUAK F.) ' 



[Les Rhinocéros. Rhi/ioceros. L.) 



Még ezek is különböznek egymásközt c tckintelhen. 

 Nagy állalok; mindenik lábok három újra oszlott s orr- 

 csontjaik igen vastagok s hoUidomban egyesültek, egy 

 tömött szarvat hordanak, a bőrhöz tapadót, rostos és 

 szarvállományút, mintha össze enyvezett szörbiil állana. 

 Termcszetök ostoba s vad ; a nedves helyeket szerelik , 

 fűvel s faágakkal élnek , egyszerű gyoraruak , beleik igen 

 hosszak, vakbelök igen nagy. 



^z indiai orrszarvú. {Le Rhinocéros des Indes. Rh. in- 

 dicus. Cuv. Buff. XI, VII. 



Huszonnyolc zápfogán kivül , mindenik állkapcsában 

 két erős metszőfog, két más apró az alsók között és kél 

 még kisebb a fölsőkön kivül. Csak egy szarva van ; bőre 

 azon mély redők által nevezetes, mellyel az a vállak mö- 

 gött s keresztül, s a combok elölt s rajtok keresztül ké-r 

 pez. Kelet-indiában lakik s főképen a Gangesen tul. 



A jávai orrszarvú. {Le RJiinocéros de Java. Rh. java- 

 nus. Fréd. (Cuv. Mammif. 



Az előbbi nagy metszőivel s egy szarvával ; bőre re- 

 dői kevesebbek, egy, tarkóján, szélesebb, és, a mi ne- 

 vezetesebb, egész bőre födve van apró sűrű szegletes pu- 

 mókka]. iMccr másutt nem lalállatélc mint Jávában. 



