VASTAGBÖnÜEK. 265 



Téjfogai tizeniJL nappal kezdenek mutatkozni a születés 

 után ; két és fél évre , a középsők kicseréltetnek három 

 és félkorra , a két következő , négy és félkor a két szélső. 

 Eleinte mind ezen fogak koronája mély, hanem ezen ár- 

 kot az elvásás miatt lassanként elveszük. Két és fél 

 vagy nyolc éves korokban minden árok eltűnt, a ló élet- 

 korát továbbá nem jelelhető. 



Az alsó szemfogak három és fél évkor jönek ki, a 

 fölsők négykor ; amazok hatig hegyesek maradnak , tízkor 

 vásni kezdenek. 



A ló életkora nem egy kömiyen haladja meg a har- 

 minc évet. 



Mindenki tudja, mennyire különbözik ezen állat szí- 

 nére s nagyságára nézve. Fő fajtái is szembetűnő különbsé- 

 get birnak fejők idomára, arányaikra nézve, s minde- 

 nik különbféle munkára való elsőbsége által bélyegeztetik. 



Legkarcsubbak és legsebesebbek az arabok , mellyek a 

 spanyol fajta tökély esítésére használtattak , s ezzel együtt 

 az angol fajtál segítek képzeni; a legnagyobbak s legerősb- 

 bek az Ej szaki-tenger partjairul jőnek; a legkisebbek pe- 

 dig Svédhon éjszakárai és Korszikábul. A vadlovak feje 

 vastag, szőrök kondor, ai'ányuk kevéssé kellemes. 

 A dsagatáj. {Le Dzigguetai. Equus hemionus- Pali.) 



Schreb. 



Ezen faj, arányaira nézve közép helyen van a mén és 

 szamár között , s közép Asia homok pusztáin seregesen 

 él. Szine isabella sárga , sörénye s hátcsikja fekete ; farka 

 fekete bojtba végződik. Hihetőleg ez a régiek vad ösz- 

 vére. 

 A^ szamár. F- {U Ane- Equus asinus. Linn.) BufiF. IV, xi. 



Ismerhető nagy füleirül , farka végének bojljái-ul, a 

 vállain lévő fekete keresztrül, a mi első jelenkezése a 

 következő fajokat megkülönböztető csikóknak. Közép Asi- 

 áuak nagy pusztáibul eredi , hol vad állapotban most is 



