290 EMIiÖSEK. 



bilinek, hegyök föl visszahajol; arcora széles, lapoa és 

 fblálló szórkörrel kerítve be; torka és lepényeké alatt egy 

 másik fekete sörény fut; lábai a szarvaséinak könnyűséget 

 birják. Mindenik nőmnek van szarva. 



Ezen állat a hegyeken él éjszakra a Remény foktul , 

 hol elég ritkának látszik; ugy tetszik azonban , hogy a ré- 

 gieknek mégis volt rúla valami ismeretök. (^). 



A három hátra lévő nem odiiszarvainak csont- 

 magvát nagy részint a homloköblökkel közösülő sej- 

 tek foglalják el. Szarvaik irányzása adá fölosztások 

 alapját. 



KECSKÉK, 



{Les Chévres. Gapra. L.) 



Szarvaik föl és hátra irányzottak; állok általában hosz- 

 szuszakállu . homlokok majd mindig domború. 



u4 törzsök kecske. {JJ Aegagre ou Chévre sauvage. Ca- 

 pra aegagrus. Gm.) Cuv. Ménag. du Mus- in 8-^°- 

 11, 177. 



Ez minden házi kecskéink fajtájának törzsökapául lát- 

 szik szolgálni ; megkülönböztetik elől metsző szarvai ál- 

 tal , mellyek a himnél igen nagyok , a nősténynél rövidek 

 s néha hibázok a mi a vad és kaiikazi kecskénél is törté- 

 nik. Ez seregesen lakik Persia hegyein, hol paseng név 

 alatt ismeretes , s talám sok más vidéken , s még a hava- 

 sokon is. A keleti bezoár a belében találtató öszvenőlés. 



(') Hihetőleg ez adott az ö catablepás-okra okot. Lásd Plinius 

 VIII. könyv. XXXii. szak. és Aelianus vii, k. v. sz. 



Jegyz. Legtökéletesebb munka a zergékriil az, mellyet Hamii- 

 ton Smith ezen munka angol forditásáboz toldott, és én nagyon 

 sajnálom , hogy elegendő vizsgálati tárgyak liijánya miatt azt egé- 

 szen nem liozhatám löl. 



