296 EMLÖSEK. 



Bzegélytelenek , oldalvást irányzottak 8 többé kevesebbé 

 fül felé, hátra soha. Bundája csula, fekete, kivévén liogy 

 a homlokán s háta hosszának egyik vonala szürke vagy 

 sárga, szárain pedig fehér. 



Ez egy házi fajta India éjszak-keleti hegyes vidékein 

 s a meUy hihetőleg a bivalnak a közönséges fajjal töi'- 

 ténö vegyülésébül származik. 



A röfögő ökör. {Le Yacl. Bos grunniens. Pali- Buffle a 



queue de chevah P^ache grognanie de Tartarie,, 



stb.) Schreb. ccxcix. A. B. 



Kis termetű faj , mellynek farka egészen befidetetl 

 hosszú szőrrel mint a lóé , hátán hosszú sörénye van , 

 feje a bivaléhoz látszik hasonlítani; szarvai nem Írattak 

 le eléggé. Ezen állat mellyrül már Aelianus emlékezett, 

 a ihibeti hegyekbűl ered. Ennek farkábul csinálják a tö- 

 rökök azon zászlókat, mellyek a főbb liszteket kíilön- 

 böztetik meg. 

 A reményfoli hival. {Le BuJJle du Cap. Bos caffer- 



Spar.) Schr. CGCi. 



Szarvai igen nagyok , oldalvást és alá irányzottak , 

 hegyök vissza emelkedő, laposak, tőben olly szélesek, 

 hogy majdnem az egész homlokát betakarják, csak egy 

 háromszegletet hagyva egymás között. Ez igen nagy ál- 

 lat , rendkivül vad természetű , Kaíferhon erdeiben lakó. 



A pésma öhör- Földi. {Le Boef musqué de Anieriqtíe- 

 Bos moschatus. Gm.) Schreb. cccii. A feje Buíf. 

 Supp. VI , III. 



Szarvai közelítők s ugy irányzottak mint az előbbi- 

 nél , hanem a homlokon egyenes vonalban összeérők , (a 

 tehenéé apróbbak és szétállók) ; homloka emelt , arc- 

 orának hegye szőrös. Alacsony szárú ; egész a földig' csün- 

 gő, bojtos szőrrel takart. Farka rendkivül rövid. Az egész 

 nemben létező pésmaszagot erösebben terjeszti ; csak Ej- 



