ÁLTALÁBA?!. 32) 



fényök, erejök s általános idomok végetlenűl vál- 

 tozó. A véle takart részekben gyöngének kell a ta- 

 pintásnak lenni _, — s a csorr majd mindig szar- 

 vas és kevéssé érzékeny s az ujak is fölül pikkelyek- 

 kel, alul liavadályos bőrrel lévén takarva, ezen ér- 

 zék hihetőleg kevéssé hathatós a madaraknál. 



A tollak évenként kétszer hullanak ki. Bizo- 

 nyos fajoknál a téli tollazat szinte különbözik a 

 nyári ruházattul; a sokkal nagyobb számnál a jérce 

 különbözik a himtül, kevésbé élénk szinezete ál- 

 tal, s illyenkor mind a két nömü aprók az anyá- 

 hoz hasonlítanak. Mikor az időit him s nő ugyan 

 azon színűek , az apróknak tulajdon szinze- 

 tök van. 



A madarak agya azon általános bélyegeket mu- 

 tatja, mint a tÖbbi tojó csontvázasoké; de külön- 

 bözik arányilag igen jeles nagyság által, melly 

 gyakran az emlősöknélit is íolül múlja. Ezen íömcg 

 főképen a csikóit testeknek megfelelő gumókiul 

 függ, nem pedig az igen vékony és tekervénytelen 

 féltekéktül. Az agyacs elég nagy, majd oldalkaré- 

 lyok nélküli s főképen a gilisztaképü nyujtvány ál- 

 tal képzett. 



A madarak gőgsipja egész gyürüs ; ketté ág- 

 zásanál van a hang-szor, legtöbbnyire tulajdon iz- 

 m.okat biró, s cilgög (larynx inferior) nevet hordó; 

 itt képződik a madarak hangja, mellynek erősségét 

 előmozdítja a lég- zsebekben tartott temérdek leve- 

 gő, módosításait pedig a gögsíp eszközli ki, külön- 



21* 



