VEllEHElv. 387 



azei-elciii éváz;ikdbati. Különben akuL nőmnek csak szurka 

 vagy barna szinzele van. 



A vágó seljenifarku. {TJ Ouetle. Atnpelis carnifex. 



Lin.) Enk 378. Spüc. V. 



Teleje, farcsika s hasa skarlátvercs , a többi fekete; 

 negyedik szárnytoUa hdlrahuzoLt , rövidebb és minlegv 

 szarvudotL. 



A pompás selyemfarku. {Le Pompadoitr. Ainp. Potnpa- 

 doT-o. Lin. Der rothe ScJunucLvogel.) Enk 270. 



Szép világos biborszin, í'eliér szárny LoUakkal; nagy 

 takarójinak durva szakáUai két kipra irányzottak hegyes 

 szeglettel, inint valami telő. 



A héh selyemfarku , {Le Corclon hleu. Amp. Cotinga. Lin. 

 Der blaue ScJunuckvogeL) Eul. 180 és IS8. 



Legszebb ultramariii színű , tnele violaszin , gyakran 

 kcreáztűlvágva széles két szalaggal, s hajnalszin foltokkal 

 jegyzett. C). 



A SZÁRxNY A DÍSZEK. 



(T/e? Ter-s/ne^t. l.\r,-i!na. ^'ielk) 

 8el\ emíarkuak , alapon kissé szélesebb csorral. (')• 



A FARKAGOK. 



[Len KcJienlLleur.s. Cehlepyris ("). Cuv.) 

 A mellett hogy csorrok mint a selyemfarkuaké egy 



I') A. h. .ínip. cayana. cn!. 299. — Ainp. ciicullata- T. col, 

 365. Swaiiis. ill. zool. 57. — Az Anip. ciiprea. ineneinic. jv., j. 13. 

 a vá"ó f'ajtiijának. lenni U'itszik. 



(-) ímp. tersa. Gin. = La tcrsirw. BuíT, Vieill , 119. =: ji^ocné 

 tersine. 'Vem. col. 5. = Prociiias hirundinucea. Sw. zool. ill. 21. 



( ) E<;y isineiftlou niadí'tr görö™ neve. Vieil. utóbb canpppiiag.^ 

 nevet adott ezen neiuuck. 



25* 



