VEREBE*:. 413 



3. A füstfarku dalcir. {Füstfarhu B. F. Le Gorge-noire 



ou Rossígnol de muraille. Mot. phoenicurus, Lin. 

 Schwarzkelchen , Roíhschwa/izchen-) Enl. 351. Naum. 

 79. I. 2. 



Fölül barna, torka fekete, melle, farcsika s melle ol- 

 dallollai világos veresek; ó falakban fészkel, édes énekü, 

 melly némiileg a fúlmile változatosságát mutatja. 



4. A veres- farkú dalár. {La Rouge-queue. Mot. eri~ 



thacus, tytys^ gíbraltaríensis , atrata. Gm.) Edw: 29. 

 Naum. 79, 3. 4. 



Az eló'bbitül különbözik, leginkább abban, hogy mele 

 fekete, mint torka. Sokkal ritkább. (*). 



A ZENÉREK , ZENEBTLOK. 

 {Les Fauvettes. Curruca. Bechst- 



Csorrok egyenes mindenütt vékony , elül kissé össze- 

 nyomott ; a felső erős , a hegye felé valamennyire görbül. 

 Ezen alnem legjelesb madara. 



1. A dalahdj zenér. {Fülemüle' F. Dalahdj. Le Rossí- 

 gnol. Mot> luscinia. Lin. Die Nachligall.) Enl. 615. 

 2. Naum. 74. 2. 



Fölül verhenyes barna, alul fehéres szürke, farkán 

 valamivel verhenyesebb. Kiki ösmeri az éjnek ezen bájos 

 dalnokát s annak melodiás hangjait, mellyekkel az erdő- 

 ket eleveníti. Fákon fészkel (inkább bokrokban) s csak 

 addig énekel, mig fiai kikeltek. Azután az aprók táplá- 

 lása a hímet ugy látszik foglalatoskodtatni , mint a nős- 

 tényt. 



Európa keleti részében (nevezetesen Magyarországban 



{') A h. a kekhátu dalár {Le Gorge-rouge a dos hlen. Mot. 

 sialis.) Enl. 590; — Mot. Calliope, Lath., Isó pótolekk. homlokkép. 



