344 MADi\RAK 



kelni s kiilöiifélc mesterségeket megtanuló. Idegen neveit a 

 kúrótul kapta, mert a bogácskoró magvát igen örO- 

 meát eszi. ('). 



A KENDERIKÉK. 

 (Les Linottes. Linaria. Bechst. Die Hanflinge.) 



Csorrok szinte szigorúan kúpos, de rövidebb és tom- 

 pább mint a tengeliceké. Psövény magvakkal nevezetesen 

 len- és kenderével élnek s kalickában könnyen tarthatók. 



Nálunk van néhány barna faj , verhenyes keverék- 

 kel, mell^^ek különösen leniték-nek (linottes) mondat- 

 hatnak. A fiatalok és jércék igen különböznek a veres szín 

 mennyiségére, vagy annak egész hiával is vannak. Az el- 

 ső faj csorra még majd oUy Jiegyes mint a tengelicé. Ez 



j4 kis kenderike. (Csicsörke. F. Lenike. Le Sisserin. Ca- 

 baret, v. petité Linotte. Fr. linearia. L. Leinhanf- 

 Jling.) Enl. 485. 2. Vieill. gal. 65. Naum. 126. 



Fölül barna, feketés foltokkal, szárnyán keresztül két 

 fehér szalag, torka fekete, fejföle veres valamint a mel 

 is a fclnőlt himnél, néha még a farcsik is. Éjszaki ma- 

 dár, mellynek , mint vélik, mostanában egy kis és nagy 

 fajtája ismertetek meg {-). 

 A nagy kenderike. {Kenderike. F. La grandé Linotte. 



Fring. cannabina. L* Enl. 485. 1. Naum. 121. 



Háta sárga-barna, szárny- és farklollai feketék, fehér- 

 rel szegve; alul feiiéres , szép veres a fején s melén a 

 vén Ilimnek. Csorra szürke. Gyakran a szőlőhegyeken 



(') A. li. Fr. psitacea. LatJi. Syn. JI, 48. 1; — Fr.melbay Edw. 

 128, s 272; — Fr. coccinea , Vieill. Ois. cli. xxxi. rl ; — Fr. leu- 

 cocephala , Lat. uo. 26; — Fr. magellanica , uo, 50. 



(-) L. Vieillot. acail, de de Turin , xxui. köi. 193. s kov. 

 lapok. 



