A TYUKFÉLIEK. 513 



A. rUIiYGÓK. 



{Les jélectors, Crax.) (*). 



Amerikai nagy tyúkféle madarak, i^en hasonlók a 

 mi pulykáinkhoz, szóles kerek farkkal, nagy durva tol- 

 lakbul összetéve. Köztök többeknek különös alkalmaztatá- 

 suk van a gó'gsipban. Erdőkben laknak , bimbót s gyümöl- 

 csöt esznek, fákon fészkelnek, ágon ülnek, igen nyája- 

 sak , a háziasságra hajlandók. Gmelin és Latham által 

 HOCGOS és JAGous-okra osztattak föl , de kissé-határozott 

 bélyegek szerint. Mi köyetkezöleg osztjuk őket föl. 



Tulajdonképi hokkók. (hókók. F.) 

 {Les uoGGos-propr. dits. mitu-Z^ Brazilidhan' Crax. Lin.) 



Csorrok erős, alapja bőrrel bevont, néha élénk szí- 

 nűvel, hova orrlyukai is nyilnak; fejőkön búb van föl- 

 berzedt, hosszií, keskeny, s bodrosvégü toUakbul. 



Termetök mint a pulykáé, s mint az fákra mennek. 

 Amerikában készakarva neveltetnek , s ezen tájakról olly 

 különböző színű egyének jőnek hozzánk, hogy fajaikat 

 kétkedve határozzuk meg. 



Legközönségesebb faj. 



1. A IcuraszszQ. Y. fehete hohhó' [Miiou-Poranga, Margr. 

 Crax. alector. L.) BuíF. Ois. II, xiii. rl. Vieill. ga- 

 ler. 199. 



Feketék, hasok fehér, csorrok viaszhártyája sárga. 

 Gögsipjok csak könnyű hajlást csinál mielőtt a mellbe 

 hatna. 



Egy másiknál: 



(') Alector, görög neve a kakasnak. 

 CÜVIER 1. K. 33 



